Справа № 140/2275/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2214/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Іщук Л.П., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 140/2275/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько - Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Ксензюк А.Я.,

час ухвалення рішення - 26.12.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 26.12.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання неправомірними дій щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи в ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» на посаді підземного електрослюсаря 3-го розряду з 19 березня 1979 року по 28 лютого 1980 року та на посаді підземного електрослюсаря 4-го розряду з 01 січня 1980 року по 10 травня 1980 року та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 20 червня 2018 року; зобов'язання зарахувати період роботи в ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» на посаді підземного електрослюсаря 3-го розряду з 19 березня 1979 року по 28 лютого 1980 року та на посаді підземного електрослюсаря 4-го розряду з 01 січня 1980 року по 10 травня 1980 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно із статтею 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20 червня 2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв'язку з відсутністю пільгової довідки, та відмовив в зарахуванні до пільгового стажу для призначення пенсії періоду роботи в ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» на посаді підземного електрослюсаря 3-го розряду з 19 березня 1979 року по 28 лютого 1980 року та на посаді підземного електрослюсаря 4-го розряду з 01 березня 1980 року по 10 травня 1980 року.

Позивач не погоджується з діями відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки вважає, що надав усі необхідні документи для зарахування періоду роботи в ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» до пільгового стажу, зокрема, трудову книжку та архівні довідки про підтвердження стажу, про перейменування ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління», про заробітну плату.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновкам, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що надання уточнюючої довідки потрібно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у випадку подання заявником неповного пакету документів орган, що призначає пенсію, не вправі прийняти рішення про відмову у призначенні пенсії з підстав неподання документів, яких недостатньо для призначення пенсії, попередньо не повідомивши заявника про необхідність подати додаткові документи у встановлений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 20 червня 2018 року через представника звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та листом від 03 липня 2018 року за № 409/02-20-15 відповідач повідомив про відмову у призначенні пенсії, у тому числі, з підстав неподання позивачем підтверджуючих документів.

Разом з тим, в порушення вимог пунктів 1.7, 3.3, додатку 3 Порядку № 22-1, відповідач письмово не повідомив позивача про необхідність подання додаткових документів, не надав допомогу заявнику щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, через свого представника звернувся до Нововолинсько-Іваничівського ОУПФ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення», подавши пакет документів, зокрема, копію трудової книжки серії НОМЕР_1, копію паспорта, копію ідентифікаційного коду, копію військового квитка, копію атестата про навчання, архівну довідку від 25 квітня 2017 року № 399 про підтвердження стажу у ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління», архівну довідку від 25 квітня 2017 року № 403 про перейменування ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління», архівну довідку від 25 квітня 2017 року № 397 про заробітну плату у ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління», копії наказів, виданих архівним відділом Червоноградської міської ради Львівської області, довідку про заробітну плату від 18 серпня 2017 року № 120, видану ВАТ «Оснастка».

Рішенням Нововолинського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Нововолинсько-Іваничівського ОУПФ від 27 червня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Вказане рішення мотивоване тим, що згідно записів трудової книжки та наданої архівної довідки ОСОБА_1 працював у ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» на посаді підземного електрослюсаря 3-го розряду з 19 березня 1979 року по 28 лютого 1980 року та на посаді підземного електрослюсаря 4-го розряду з 01 березня 1980 року по 10 травня 1980 року. Проте, зарахувати до пільгового стажу дані періоди роботи немає підстав, у зв'язку із відсутністю пільгової довідки. Відповідно до наданих документів та даних системи персоніфікованого обліку страховий стаж ОСОБА_1 становить 29 років 11 місяців 15 днів.

Листом від 03 липня 2018 року за № 4092/02-20-15 відповідач повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п'ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Пунктом 10 цього Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993р. №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442 та від 12.08.1993р. №637 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці надається довідка. Уточнююча характер роботи, та виписка із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці.

Крім того, у довідці, уточнюючій характер роботи, має бути зазначено період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана ця довідка.

Мотиви та доводи наведені у апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судом встановлено, що 20 червня 2018 року через представника звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та листом від 03 липня 2018 року за № 409/02-20-15 відповідач повідомив про відмову у призначенні пенсії, у тому числі, з підстав неподання позивачем підтверджуючих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не проводиться.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 140/2275/18- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Л. П. Іщук
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 12.04.2019 року