Справа № 287/42/17-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2019 року

Київ

справа №287/42/17-а

адміністративне провадження №К/9901/16358/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - управління ПФУ) на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2017 року (суддя Стретович О.В.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року (судді Іваненко Т.В., Кузьменко Л.В., Франовська К.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність управління ПФУ щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років відповідно до статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ); зобов'язати управління ПФУ призначити йому пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років та здійснити нарахування та виплату зазначеної пенсії, починаючи з 03 червня 2017 року.

Позов обґрунтував тим, що управління ПФУ протиправно відмовило йому у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-ХІІ з підстав того, що посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю видане Олевською районною державною адміністрацією (далі - Райдержадміністрація), а не Житомирською обласною державною адміністрацією (далі - Обладміністрація).

Суди встановили, що ОСОБА_1 має посвідчення громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках серії НОМЕР_1.

Згідно з копією паспорта ОСОБА_1 народився 02 червня 1962 року.

Управління ПФУ листом від 02 червня 2017 року вих. № 933/02 повідомило позивача про те, що рішенням від 02 червня 2017 року № 9 йому відмовили призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку на 5 років, через те що посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії НОМЕР_1 видане Райдержадміністрацією, а не Облдержадміністрацією, як того вимагає стаття 65 Закону № 796-ХІІ.

Позивач не погодився із таким рішенням управління ПФУ і звернувся до суду.

Олевський районний суд Житомирської області постановою від 18 вересня 2017 року позов задовольнив. Визнав протиправною відмову управління ПФУ призначити ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ. Зобов'язав управління ПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 03 червня 2017 року. Зобов'язав управління ПФУ здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, починаючи з 03 червня 2017 року.

Житомирський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Управління ПФУ не погодилося із цими судовими рішеннями і подало касаційну скаргу про їх скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У скарзі посилається на те, що посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, видане позивачу не відповідає вимогам законодавства, тому ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на п'ять років відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Верховний Суд переглянув судові рішення в межах доводів касаційної скарги і дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4 частини першої статті 11 Закону № 796-ХІІ встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року проживали або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону № 796-ХІІ підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Згідно з положенням частини третьої статті 65 Закону № 796-ХІІ посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 55 Закону № 796-ХІІ визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Приписами статті 55 цього Закону передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - зменшення віку передбачено - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно з частиною третьою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону № 796-ХІІ право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи.

Згідно з пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року № 501 (у редакції, чинній на час видачі позивачу посвідчення - 04 лютого 1993 року), посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції від 19 грудня 1991 року із змінами і доповненнями від 01 липня 1992 року), іншими актами законодавства України.

Пунктом 10 Порядку № 501 передбачено, що видача посвідчень провадиться, зокрема, потерпілим і учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - Радою Міністрів Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання. При цьому, громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, посвідчення видаються за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7).

Суди встановили, що відповідно до довідки Олевської міської ради Житомирської області від 25 квітня 2017 року № 4429 позивач постійно прописаний та проживає у м. Олевську Житомирської області з 26 квітня 1986 року по теперішній час. Має посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4). Відповідно до архівної довідки від 16 серпня 2017 року № 849 з 14 січня 1983 року по 23 грудня 1996 року значиться в книгах нарахування заробітної плати працівникам державного закладу «Олевської районної санітарно-епідеміологічної станції» ОСОБА_1

Факт того, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку підтверджує і трудова книжка.

Отже, подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю.

Оскільки належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема, призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах Верховний Суд сформулював раніше, зокрема, у постановах від 19 червня, 11 серпня 2018 року (справи №№ 287/39/17, 289/193/17).

З огляду на викладене, колегія суддів визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів першої і апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Олевського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко