Справа № 540/324/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/324/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині відмови у внесенні змін до наказу ГУ НП в Миколаївській області від 25.09.2017 року № 241 о/с щодо зміни підстав звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, а саме: вважати його звільненим зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) з 28.09.2017 року;

- зобовязати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.11.2018 року про внесення змін до наказу ГУ НП в Миколаївській області від 25.09.2017 року № 241 о/с в частині зміни підстави звільнення зі служби в поліції;

- зобовязати ГУ НП в Миколаївській області подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою від 22.02.2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи, судове засідання призначене на 18.03.2019 року об 11:00 год.

Ухвалою від 09.04.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Позовна заява мотивована тим, що з 23.10.1995 року до 28.09.2017 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та, в подальшому в Національній поліції України. 28.09.2017 року ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) в запас Збройних Сил. 07.11.2018 року на підставі п. 13 Розділу VI "Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС" постановою № 5 медичної військово-лікарської комісії визнано, що ОСОБА_1 на час звільнення 28.09.2017 року був непридатний до служби в поліції, у звязку із захворюванням, яке повязане з проходженням служби. Посилаючись на пункти 11 та даного Положення, позивач вважає, що свідоцтва про хворобу реалізуються невідкладно. На підставі вказаного висновку позивач завернувся до відповідача із заявою про внесення змін до наказу ГУ НП в Миколаївській області від 25.09.2017 року № 241 о/с в частині підстав його звільнення з поліції, а саме: вважати його звільненим зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) з 28.09.2017 року замість звільнення за власним бажанням. Відповідач листом від 14.12.2018 року № Г-39/14-2018 року відмовив у внесенні змін у звязку з тим, що постанова М(ВЛ)К про непридатність до служби прийнята більше, ніж через рік після звільнення позивача, який вже не був працівником ГУ НП, натомість зміна підстави звільнення потягне проведення виплати одноразової грошової допомоги при звільненні за 2017 рік, що неможливо здійснити відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач вважає вказану відмову протиправною, у звязку з чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу в порядку письмового провадження.

15.03.2019 року відповідач надіслав відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позивних вимог, з огляду на наступне. Позивач просить внести зміни до наказу ГУ НП в Миколаївській області від 25.09.2017 о/с щодо підстави звільнення з 28.09.2017 року, тобто майже через два роки після винесення оскаржуваного наказу. Відповідач зауважує, що з моменту подання ОСОБА_1 до ГУ НП в Миколаївській області рапорту про звільнення від 14.09.2017 року та до моменту винесення наказу про звільнення - 28.09.2017 року, позивач не звертався до відповідача із будь-якими заявами щодо не розгляду поданого рапорту. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. Тобто, на момент винесення наказу від 25.09.2017 року №241 о/с про звільнення позивача з 28.09.2017 року, існувала лише одна підстава для звільнення - за власним бажанням на підставі поданого рапорту. У свою чергу, закріплена у Положенні про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС від 03.04.2017 року № 285 процедура проведення медичного огляду, за результатами, якого видається довідка або свідоцтво про хворобу, виносяться саме на час фактичного огляду особи, що передує звільненню. На підставі викладеного, просить відмовити в задоволенні позовних вимог та розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, оскільки сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно з довідкою від 30.10.2018 року № 6300/14-18 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 23.10.1995 року до 06.11.2015 року та в національній поліції України з 07.11.2015 року до 28.09.2017 року.

14.09.2017 року лейтенант поліції ОСОБА_1 подав на імя начальника ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_2 рапорт про звільнення з Національної поліції за власним бажанням з 28.09.2017 року.

Відповідно до витягу ГУ НП в Миколаївській області із наказу від 25.09.2017 року №241 о/с "По особовому складу", ОСОБА_1 підлягає звільненню зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", з вислугою років в календарному обчисленні 23 роки 05 місяців 12 днів.

07.11.2018 року ДУ "Територіальне медичне обєднання МВС України по Херсонській області" на підставі протоколу засідання М(ВЛ)К від 07.11.2018 року № 5, винесена постанова № 5 на час звільнення зі служби 28.09.2017 року, про те, що ОСОБА_1 має захворювання повязане з проходженням служби в поліції. На підставі ст. 11 а), 39г), 56в), графи ІІ Переліку захворювань і фізичних вад, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 року № 285, - не придатний до служби в поліції.

14.11.2018 року позивач звернувся до начальника ГУ ПН в Миколаївській області із заявою про внесення змін до наказу від 25.09.2017 року № 241 о/с в частині підстав звільнення, а саме: вважати ОСОБА_1 звільненим зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) з 28.09.2017 року.

14.12.2018 року листом № Г-39/14-2018 відповідач відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви про зміну підстави звільнення, мотивувавши тим, що на час звільнення свідоцтво про хворобу з постановою військово-лікарської комісії про визнання непридатності до подальшої служби від 07.11.2018 року було відсутнє, а вказане свідоцтво стосується тих працівників, що несуть службу на момент його прийняття.

Позивач не погоджується із відмовою у внесенні змін до наказу про звільнення зі служби, у звязку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості позиції позивача щодо наявності підстав для внесення змін до наказу про звільнення, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 59 Закону № 580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у випадках: 1) у звязку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у звязку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у звязку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України (ч. 5 ст. 59 Закону № 580-VIII).

Відповідно до ст. 59 Закону № 580-VIII з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 року № 1235 затверджений Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі Порядок № 1235).

У Розділі ІІ Порядку № 1235 зазначено, що підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності: призначення на посади, переміщення по службі, тимчасове виконання обов'язків за іншою посадою; присвоєння та позбавлення спеціальних звань поліції, пониження у спеціальному званні на один ступінь; закріплення спеціальних жетонів з індивідуальним номером; заохочення; зарахування у розпорядження; звільнення з посади; звільнення зі служби в поліції; відрядження поліцейських до державних (міждержавних) органів, установ, організацій та органів місцевого самоврядування із залишенням на службі в поліції; відсторонення від виконання службових обовязків (посади); надання відпусток відповідно до законодавства; зміни прізвища, імені та по батькові; обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейським надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки; установлення посадових окладів; установлення чи скасування додаткових видів грошового забезпечення, премії та інших доплат відповідно до вимог чинного законодавства України; направлення поліцейських для проходження служби у складі національного персоналу в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, а також їх повернення.

Згідно із п. 10 Розділу ІІІ Порядку № 1235 у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні. Крім того, зазначається інформація щодо необхідності виплати грошової компенсації за кількість діб невикористаних відпусток за фактично відпрацьований час у році звільнення або відрахування з грошового забезпечення коштів за кількість діб відпусток за час невідпрацьованої частини календарного року.

Із системного аналізу вищенаведених норм слідує, що Законом № 580-VIII та Порядком № 1235 не передбачено а ні підстав, а ні повноважень начальників, яким надано право прийняття на службу до Національної поліції (призначення на посаду, присвоєння спеціального звання, звільнення) на внесення змін до наказів про звільнення зі служби в поліції з метою зазначення інших підстав звільнення, у тому числі і через наявність на момент звільнення захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, встановленого військово-лікарською комісією після звільнення.

Організацію діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи визначено Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 року № 285 (далі Положення № 285).

Відповідно до абз. 9 п. 5 Розділу І Положення № 285 постанови щодо ступеня придатності до служби колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців, осіб рядового й начальницького складу, причинного звязку їх захворювань, травм (поранень) приймаються ВЛК відповідно до цього Положення, законодавства чинного на момент звільнення зазначених осіб зі служби.

Згідно із п.п. 1-3 Розділу ІІ Положення № 285 лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК. Штатними ВЛК є Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС, медична (військово-лікарська) комісія державної установи "Територіальне медичне обєднання" МВС в областях, в місті Києві (далі - ВЛК ДУ ТМО). ВЛК ДУ ТМО функціонують на базі відповідних закладів охорони здоровя МВС та в адміністративному порядку підпорядковуються відповідній ДУ ТМО.

До функцій штатних ВЛК належить, зокрема: 1) організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, контроль за її проведенням в підпорядкованих ВЛК, надання їм у разі необхідності методичної і практичної допомоги; 2) розгляд звернень, заяв і скарг кандидатів до служби у поліції, поліцейських, колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх військовослужбовців з питань лікарської і військово-лікарської експертизи; 3) перегляд власних постанов і постанов підпорядкованих ВЛК у порядку контролю, а також у разі оскарження їх керівництвом МВС, Національної поліції України, командуванням НГУ чи особами, що пройшли медичний огляд, та в інших необхідних випадках; 4) затвердження (незатвердження) чи скасування постанов підпорядкованих ВЛК (п. 16 Розділу ІІ Положення № 285).

Направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи здійснюють відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин НГУ (п. 1 Розділу ІІІ Положення № 285).

У направленні зазначаються мета і питання, які підлягають вирішенню ВЛК, у тому числі надається інформація щодо осіб, що звільняються зі служби, зазначаються вислуга років і мотиви звільнення, термін проходження служби в поліції; щодо колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх поліцейських зазначається, коли і з якої причини зазначені особи були звільнені зі служби, та надаються відомості про проходження ними ВЛК у минулому (п. 2 Розділу ІІІ Положення № 285).

Згідно з п. 13 Розділу VI Положення № 285 колишні поліцейські або колишні особи рядового й начальницького складу можуть ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоровя на час звільнення зі служби та причинного звязку їх захворювань, травм (поранень). У такому випадку вони звертаються до підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби для отримання направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання. Перегляд раніше прийнятої постанови ВЛК проводиться за заявою колишнього поліцейського, колишньої особи рядового чи начальницького складу.

Особи, зазначені в пункті 13 цього розділу, надають до ВЛК медичну документацію, складену в період проходження служби, у випадку отримання травми (поранення) під час служби - надають відповідний Акт про нещасний випадок та документацію, складену за результатами надання первинної медичної допомоги з цього приводу (п. 14 Розділу VI Положення № 285).

За результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв'язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) (п. 1 Розділу VIІ Положення № 285).

Визначення причинного зв'язку захворювань, поранень (контузії, травми, каліцтва) у колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, колишніх військовослужбовців покладено на штатні ВЛК. Такі постанови приймаються, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз. Звільнені зі служби поліцейські, яким постановою ВЛК встановлено причинний зв'язок захворювань відповідно до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02. 2001 року № 85, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за № 165/5356, мають право на внесення змін до зазначених постанов згідно з цим Положенням (п. 18 Розділу VIІ Положення № 285).

Пунктом 11 Розділу ІХ Положення № 285 визначено, що свідоцтво про хворобу складається у випадках визнання поліцейських, військовослужбовців, здобувачів вищої освіти навчальних закладів МВС, адюнктів непридатними до служби. В усіх інших випадках постанова ВЛК оформлюється довідкою або постановою.

Свідоцтва про хворобу з постановою ВЛК щодо поліцейських та військовослужбовців, які визнані непридатними до подальшої служби, реалізуються невідкладно (п. 15 Розділу ІХ Положення № 285).

Таким чином, із наведених вище приписів Положення № 285 слідує, що проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, тобто обстеження стану здоров'я поліцейських, здійснюється як за ініціативою самого поліцейського, так і за направленням підрозділу кадрового забезпечення з метою визначення придатності до служби за станом здоровя як на час проходження служби, так і на час звільнення. У свою чергу колишній поліцейський може ініціювати питання щодо проведення військово-лікарської експертизи для визначення придатності до служби за станом здоровя на час звільнення зі служби та причинного звязку їх захворювань, травм.

Втім, суд відмічає, що колишні поліцейські у разі ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоровя на час звільнення зі служби та причинного звязку їх захворювань надають ВЛК медичну документацію, складену в період проходження служби. За результатами огляду ВЛК приймає постанову про визначення причинного зв'язку захворювань. Така постанова приймається, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз.

З огляду на зазначене, суд вважає, що Положенням № 285 передбачений порядок внесення змін до раніше прийнятих постанов ВЛК щодо причинного звязку захворювання із проходженням служби, а не до наказів по особовому складу, якими поліцейських звільняють зі служби.

На підставі викладеного, суд не погоджується з доводами позивача про існування підстав для внесення змін до наказу про звільнення від 25.09.2017 року № 241 о/с з посиланням на пункти 11 та 13 Положенням № 285, оскільки встановлення захворювання, пов'язаного із проходженням служби, відбулось через рік після звільнення позивача за власним бажанням.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідачем надані достатні та належні докази правомірності відмови позивачу у внесенні змін до наказу про звільнення, відтак суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог, суд не здійснює розподіл судових витрат понесених позивачем за подання до суду позовної заяви.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 73003, м. Херсон, вул. Москвіна, 78а) у задоволенні позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (, 54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 106030000