Справа № 540/127/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/127/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гомельчука С.В.,

при секретарі Воронцовій К.С.,

за участю:

представника позивача - Малюка Є.В.,

представника відповідача - Нівакшонової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "A&S Мастер" до Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про вивизнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 22.11.2018 року за № UA 508070/2018/000120/2 та № UA 508070/2018/000121/2,

встановив:

Приватне підприємство "A&S Мастер" (далі-позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 22.11.2018 року за № UA 508070/2018/000120/2 та № UA 508070/2018/000121/2.

Обґрунтовуючи свою позицію позивач зазначив, що статтями 49, 51, 52, 53, 54 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Позивач вважає, що метод визначення митної вартості за ціною договору є пріоритетним, а тому при контролі правильності визначення митної вартості товарів перш за все органом доходів і зборів мають бути здійснені всі передбачені законом заходи для застосування основного методу. За наявності сумнівів щодо повноти відомостей та документів, що подані декларантом для підтвердження митної вартості, митний орган має витребувати необхідні додаткові документи та вжити інші заходи для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Підприємство стверджує, що для підтвердження заявленої митної вартості товару ним митному органу надано всі необхідні документи, передбачені ст. 53 МК України, а саме ті які ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, яка підлягає сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України, а тому відповідачем необґрунтовано відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Із наведених підстав позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення митного органу про коригування митної вартості товарів.

18.01.2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк на усунення її недоліків. Позивач усунув недоліки заяви.

Ухвалою від 30.01.19 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 19.03.2019 року.

19.02.2019 року до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову з наступних підстав. Так, декларантом обрано основний метод визначення митої вартості товару - за ціною товару щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 58 МК України під митною вартістю товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту розуміється ціна, що була сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну. Перевіркою поданих документів виявлені розбіжності, які не давали змогу встановити реальну митну вартість товару за ціною договору. Позивач не спростував додатково наданими документами сумніви стосовно заявленої митної вартості товару. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що дії митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 19.03.2019 року вирішено закрити підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 09.04.2019 року.

Сторони у судове засідання з'явились.

У ході судового засідання представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 09.04.2019 року проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між ПП "A&S Мастер" (покупець) та компанією HAINING YICHENG HARDWARE CO LTD (продавець) укладений контракт від 27.03.2018 року № СН-UA-18/03/27 (далі-Контракт) на поставку "меблева фурнітура, шурупи в номенклатурі, кількості і цінами, відповідно до супровідних документів" на умовах FOB SHANGHAI, відповідно до Міжнародних правил Інкотермс 2010.

На умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів Продавець (HAINING YICHENG HARDWARE CO LTD) здійснив поставку на адресу Покупця виробів з різьбою, з чорних металів, а саме: шурупи меблеві - код товару 73181569; виробів з різьбою, з чорних металів, а саме: шурупи універсальні - код товару 73181569.

21.12.2018 року та 22.12.2018 року декларантом підприємства ПП "А&S МАСТЕР" (код за ) за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_3 до сектору митного оформлення митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі подані митні декларації для здійснення митного оформлення зазначених товарів - митна декларація № UА508070/2018/002002 від 21.12.2019 року (далі - МД №1), митна декларація № UА 508070/2018/2006 від 22.12.2018 року (далі - МД №2).

Митна вартість товарів, визначена декларантом самостійно у сумі 16356,00 доларів США (МД № 1) та 10896,95 доларів США (МД № 2) за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої у МД № 1 митної вартості товару, декларантом надані наступні документи: пакувальний лист від 02.11.2018 року; рахунок-фактура (інвойс) від 02.11.2018 року № 06-08-2018; коносамент від 07.11.2018 року №ZYTC18111103; автотранспортна накладна від 21.12.2018 року № 28268Ю/1; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 27.03.2018 року № CH-UA-18/03/27; доповнення до контракту від 25.10.2018 року, від 02.11.2018 року № 5; рахунок-фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від 12.12.2018 року № 434; довідка про транспортні втрати від 13.12.2018 року № 131218-1; транспортно - експедиційний договір від 05.03.2018 року № 0413/Т-2018.

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої у МД № 2 митної вартості товару, декларантом надані наступні документи: пакувальний лист від 31.10.2018 року; рахунок-фактура (інвойс) від 31.10.2018 року № DS/1512140; коносамент від 14.11.2018 року №ZYTC18112303В; автотранспортна накладна від 20.12.2018 року № 28313Ю/2; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 27.03.2018 року № CH-UA-18/03/27; доповнення до контракту від 17.07.2018 року, від 31.10.2018 року № 6; рахунок-фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від 12.12.2018 року № 436; довідка про транспортні втрати від 13.12.2018 року № 131218-2; транспортно - експедиційний договір від 05.03.2018 року № 0413/Т-2018.

За результатами оцінки ризику щодо митних декларацій спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формами контролю: перевірка достовірності декларування витрат на транспортування; посилити контроль правильності визначення митної вартості товарів; витребувати документи, які підтверджують митну вартість товарів та її складові.

У зв'язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею направлені електронні повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання вимог митного органу позивач додатково надав відповідачу прайс-листи та комерційні пропозиції по кожній декларації.

22.11.2018 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA 508070/2018/000120/2 (далі - Рішення № 1) щодо ціни товару, вказаній у митній декларації № 1 та №UA 508070/2018/000121/2 (Рішення № 2) щодо ціни товару, вказаній у митній декларації № 2.

Підставою для коригування митної вартості, заявленої у МД № UА 508070/2018/2002, зазначено наступне: «…Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості(фактурна вартість, транспорті витрати, витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Вказана у рахунку від 12.12.2018 № 434 вартість транспортних витрат не відповідає ціні, що склалася на ринку перевезень з Китаю до України. Згідно наявної у митниці інформації від дипломатичних установ України в іноземних країнах щодо вартості перевезення вантажів безпосередньо морськими перевізниками (лист Посольства України в КНР від 05.10.2018 № 6156/16-20-1383) вартість морського перевезення одного стандартного контейнера морськими перевізниками за маршрутом Китай - порти Великої Одеси становить від 1490 доларів США, в той час як декларантом заявлено транспортні витрати на рівні 799 доларів США. Також у вказаному рахунку відсутня інформація щодо маршруту перевезення товару, тобто не є можливим перевірити чи весь шлях від Китаю до кордону України здійснено оплату. Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару, втрати на страхування як окрема складова до митної вартості не включена. В наданому до митного оформлення рахунку - фактурі від 02.11.2018 року № 06-08-2018, відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Також декларантом неподані усі необхідні документи, а саме: 1) копію митної декларації країни відправлення; 2) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 3) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. За результатами проведеної консультації, митну вартість товару №1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 18.10.2018 №UА125110/2018/420104, а саме: 1,33 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 25230 кг*1,33 - 33555,9 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні:- за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів;- за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів;- на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості;- на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару».

Підставою для коригування митної вартості, заявленої у МД № UА508070/2018/002006, зазначено наступне: «…Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості(фактурна вартість, транспорті витрати, витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Вказана у рахунку від 12.12.2018 № 436 вартість транспортних витрат не відповідає ціні, що склалася на ринку перевезень з Китаю до України. Згідно наявної у митниці інформації від дипломатичних установ України в іноземних країнах щодо вартості перевезення вантажів безпосередньо морськими перевізниками (лист Посольства України в КНР від 05.10.2018 року № 6156/16-20-1383 та лист ДФС № 32917/7/99-99-19-02-01-17) вартість морського перевезення одного стандартного контейнера морськими перевізниками за маршрутом Китай - порти Великої Одеси становить від 1490 доларів США, в той час як декларантом заявлено транспортні витрати на рівні 555 доларів США. Також у вказаному рахунку відсутня інформація щодо маршруту перевезення товару, тобто не є можливим перевірити и весь шлях від Китаю до кордону України здійснено оплату. У довідці про транспортні витрати від 13.12.2018 № 131218-2 вказано товар «меблева фурнітура», що переміщується у даному контейнері в складі консолідованої партії, тобто це вказує на те, що витрати на транспортування не стосуються товару «шуруп універсальний». У наданому до митного оформлення рахунку - фактурі від 31.10.2018 року № DS/1512140, відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Також декларантом неподані усі необхідні документи, а саме: 1) копію митної декларації країни відправлення; 2) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 3) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. За результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 18.10.2018 №UА125110/2018/420104, а саме: 1,33 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 16833,92 кг*1,33 - 22389,1136 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні:- за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів;- за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів;- на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості;- на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару».

У зв'язку із рішенням відповідача № UA 508070/2018/000120/2, позивач додатково сплатив: за товар № 1 - суму ПДВ в розмірі 94435,00 грн. та суму мита в розмірі 22484,53 грн., всього - 116919,53 грн.

У зв'язку із рішенням відповідача № UA 508070/2018/000121/2, позивач додатково сплатив: за товар № 1 - суму ПДВ в розмірі 63006,93 грн. та суму мита в розмірі 15001,65 грн., всього - 78008,58 грн.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним Кодексом (далі - МК України), Податковим кодексом України (далі - ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування (ч. 2 ст. 1 МК України).

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 МК України).

Частиною 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідачем згідно п.3 ст.53, ч. 5 ст. 54 МК України у позивача витребувані: 1) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість навантаження, пакування, страхування; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення. 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 5) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також, було повідомлено, що відповідно до п. 6 ст. 53 МК України декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що позивачем надані всі документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України, крім тих, що підтверджують оплату декларантом вартості страхування.

Підставами для витребування відповідачем додаткових документів, у зв'язку із сумнівами щодо заявленої позивачем митної вартості товару, крім іншого, полягали у відсутності документів щодо страхування ввезеного підприємством товару, митної декларації країни відправлення та висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності зважаючи на наступне.

Поставка товару імпортованого позивачем згідно контракту від 27.03.2018 року здійснювалась на умовах FOB SHANGHAI за правилами Інкотермс 2010.

На сьогодні діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов'язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.

Відповідно до Інкотермс-2010 FOB (Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) це термін інкотермс, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов'язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Відповідно до умов поставки FOB позивач як покупець ніс витрати по транспортуванню товару. Умови страхування товару не є обов'язковими.

Як зазначив позивач витрати на страхування товару не здійснювались, про що було повідомлено Митницю у наданих до митного оформлення документах.

Що стосується посилань відповідача на невідповідність заявленої вартості транспортних витрат ціні, що склалась на ринку перевезень з Китаю до України в обґрунтування своєї позиції, то вони не можуть братися судом до уваги, так як сторони є вільними у визначенні умов контракту, цін на товари та послуги. Разом з тим, у кожного фрахтового брокера існують свої ціни та система знижок.

Щодо твердження відповідача про відсутність у наданому пакеті документів інформації щодо маршруту перевезення товару, то суд вважає їх безпідставними, з огляду на те, що до митного оформлення подано, зокрема, довідку про вартість послуг з перевезення, в якій міститься посилання на маршрут перевезення, номер коносаменту та номер контракту.

Стосовно твердження відповідача про те, що в рахунку-фактурі відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця, суд зазначає, що вказане митним органом порушення не впливає на ціноутворення, а також не спростовує реальну вартість товару.

Судом встановлено, що відповідно до п. 5.3 Контракту № СН-UA-18/03/27 від 27.03.2018 року місце платежу - валютні реквізити продавця, що вказані в даному контракті чи доповненнях до нього (додаткових угодах, інвойсах, специфікаціях), які є невід'ємною частиною цього контракту.

Тобто зазначеним пунктом контракту передбачено, що платежі мають здійснюватись на валютні реквізити, вказані у договорі.

Крім цього за п. 5.5 договору умови оплати - 100% оплата протягом 30 днів після отримання товару на склад.

Відтак, сам факт оплати не впливає на митну вартість товару, оскільки за умовами договору сторони можуть розрахуватись уже після розмитнення товару.

Також, суд відмічає, відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи.

Так як, при митному оформлені у позивача не було митної декларації країни відправника, то не надання вказаного документу не може бути підставою для здійснення коригування митної вартості.

Таким чином, посилання відповідача в підставах коригування митної вартості на те, що декларантом не подана митна декларація країни відправника є безпідставним.

В той же час, неподання позивачем при митному оформленні документів, що підтверджують вартість, та містять відомості про витрати на страхуванню, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, заявленої позивачем.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 804/16980/14, №815/2013/15.

Посилання відповідача у спірному рішенні № UA508070/2018/000121/2 на те, що в довідці про транспортні витрати вказано на товар «меблева фурнітура», у зв'язку із чим, витрати на транспортування не стосуються товару «шуруп універсальний», спростовуються тим, що в довідці зазначено номер коносаменту та контейнеру, що дає змогу ідентифікувати, послуги перевезення якого саме товару було заявлено.

Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товари іншу суму ніж та, яка заявлена у МД № 1, 2 в якості митної вартості товару.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: «неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару».

За результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 1, задекларовану у МД №UА508070/2018/002002, скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України, на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 18.10.2018 №UА125110/2018/420104, а саме: 1,33 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 25230 кг*1,33 - 33555,9 дол. США).

За результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 1, задекларовану у МД №UА508070/2018/002006, скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України, на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 18.10.2018 №UА125110/2018/420104, а саме: 1,33 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 16833,92 кг*1,33 - 22389,1136 дол. США).

Відповідач не надав на адресу суду митну декларацію, яку він використав для визначення митної вартості товарів.

Разом з тим, необґрунтованим та не мотивованим є використання митним органом відповідної митної декларації, оскільки не відомо на яких умовах здійснювалась поставка товару за вказаною митною декларацією, а поставка товару імпортованого позивачем здійснювалась на умовах FOB за правилами Інкотермс 2010. Відповідач не надав доказів, що поставка товару за наведеною митним органом митною декларацією відбувалась на умовах FOB.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, позивачем для оформлення товарів за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження цін товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (метод №2ґ).

Правова позиція з даного питання викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 19.04.2017 року в справі К/800/37458/15 та в подальшому відображена в інших рішеннях з цього питання.

З урахуванням викладеного, рішення про корегування митної вартості не відповідають ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішень від 22.11.2018 року за № UA 508070/2018/000120/2 та № UA 508070/2018/000121/2 про коригування митної вартості товарів та наявність підстав для його скасування, відтак задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 9, 139, 241-246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73000) про коригування митної вартості товарів від 22.11.2018 року № UA 508070/2018/000120/2 та від 22.11.2018 року № UA 508070/2018/000121/2.

Стягнути на користь Приватного підприємства "A&S Мастер" (, 73000, м. Херсон, Кіндійське шосе, 30) за рахунок бюджетних асигнувань з Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73000) сплачений судовий збір у розмірі 3845,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок п'ять гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12 квітня 2019 р.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 108020200