Справа № 2-а-593/10
Суддя: Токарєв С. М.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-593/10
Провадження № 6-а/584/2/19

08.04.2019 Путивльський районний суд Сумської області
в складі: головуючого - судді Токарєва С.М.
за участю: секретаря Зікрати Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Путивль адміністративну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Буринське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, Головне управління державної казначейської служби України у Сумській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про заміну сторони правонаступником,
ОСОБА_1 звернулася до Путивльського районного суду Сумської області з заявою, яку мотивувала тим, що постановою Путивльського районного суду Сумської області від 03.02.2010 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_5 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати належних сум з 01.08.2008 по 03.02.2010. Документи по вказаній судовій справі передані до Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області для здійснення відповідних виплат.
26.12.2016 ОСОБА_5, який є батьком заявника, помер.
Оскільки заявник є спадкоємцем після смерті батька на належне йому майно, тому вона звернулася до суду із заявою про заміну сторони у справі правонаступником.
Заявник в судове засідання не зявилася, від її представника до суду надійшла письмова заява, в якій остання просила справу розглянути за її відсутності та відсутності заявника.
Представник Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в судове засідання не з'явився, надав до суду відзив на заяву, в якому проти задоволення заяви заперечував та клопотав про розгляд справи без його участі.
Представник Головного управління державної казначейської служби України у Сумській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких проти задоволення заяви не заперечували та клопотали про розгляд справи без їх участі.
За наведених обставин, в силу положень ч. 2 ст. 379 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу без участі зазначених осіб.
Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.
Судом установлено, що постановою Путивльського районного суду Сумської області від 03.02.2010 визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Путивльському районі щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_5 підвищення до пенсії з 01.08.2008. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Путивльському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_5 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати належних сум з 01.08.2008 по 03.02.2010 (судове рішення ухвалено в адміністративній справі № 2-а-593/10) (а.с.6).
Як вбачається із матеріалів вказаної справи, на виконання вищевказаного судового рішення виконавчий лист не видавався.
Головне управління юстиції у Сумській області повідомило боржника про прийняття до обліку постанови Путивльського районного суду Сумської області від 03.02.2010 по справі № 2-а-593/10, виконання яких гарантується державою на підставі постанови КМУ від 03.09.2016 № 440, про що зазначено у відзиві Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 18.03.2019 № 1031/05-14 (а.с. 20-21).
Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1055 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі реорганізоване шляхом злиття в Буринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, яке є його правонаступником.
05.10.2018 Головним управлінням державної казначейської служби України у Сумській області на адресу ОСОБА_6 було направлено повідомлення за № 13-8/4395-7825 про необхідність надання ним банківських реквізитів для отримання коштів на підставі постанови Путивльського районного суду Сумської області від 03.02.2010 по справі № 2-а-593/10 (а.с.10).
Проте, судом встановлено, що стягувач ОСОБА_5 помер 26.12.2016, а його дочка, заявник ОСОБА_1 є його спадкоємцем за заповітом (а.с. 5, 8-9).
Інші спадкоємці ОСОБА_6 за заповітом не заперечують щодо отримання заявником відповідних виплат (а.с. 24 28, 33).
Таким чином, судом встановлено, що боржником ОСОБА_5 за його життя проведено перерахунок спірних коштів та нараховано до виплати відповідну суму, про що зазначено у відзиві Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 18.03.2019 № 1031/05-14 (а.с. 20-21), а тому вказана сума надбавки до пенсії на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1219, 1227 ЦК України включається до складу спадщини після смерті спадкодавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
За змістом ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.
При цьому, Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім'ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв'язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім'ї за умови, якщо саме ці суб'єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім'ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку надбавка до пенсії як дитині війни) передаються членам сім'ї спадкодавця, до того ж незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов'язано провести нарахування та виплату ОСОБА_7 30 % надбавки до пенсії, як дитині війни.
Такий правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2018 року у справі №2а/0612/649/11.
Крім того, що стосується правонаступництва, то суд виходить з наступного.
Статтею 55 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Вказана норма узгоджується із нормою ст. 52 діючого КАСУ.
Згідно із ч. 1 ст. 264 КАС України, у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Вказана норма узгоджується із нормою ст. 379 діючого КАС України, частиною 4 якої також передбачено порядок заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення (ч.1, 2 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
У контексті наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону. При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.
До того ж, Закон України «Про виконавче провадження» не пов'язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону ЗУ «Про виконавче провадження» ).
Саме такий правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2018 року у справі №2а/0612/649/11.
У п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також, що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.
Отже, заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред'явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.
Такий правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2018 року у справі №2а/0612/649/11.
Проаналізувавши докази та законодавство, суд приходить до переконання про те, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 52, 248, ч. 4 ст. 250, ст. 379 КАС України, суд
постановив:
Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у справі її правонаступником задовольнити повністю.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд Сумської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С.М.Токарєв