Справа № 819/218/14-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2019 року

м. Київ

справа №819/218/14-а

касаційні провадження №К/9901/8507/18

№ К/9901/8506/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційні скарги Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області та Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислової компанії «Захід агросервіс» на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 (головуючий суддя - Рибачук А.І.; судді: Курилець А.Р., Старунський Д.М.) у справі № 819/218/14-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислової компанії «Захід агросервіс» до Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Захід агросервіс» звернулось до адміністративного суду з позовом до Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2014 № 8/.

Тернопільський окружний адміністративний суд постановою від 19.02.2014 позов задовольнив.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 09.07.2015 постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.02.2014 скасував та прийняв нову - про часткове задоволення позову. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 22.01.2014 № 8/ в частині зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) податку на додану вартість у розмірі 2197,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1098,50 грн. В іншій частині позову відмовив.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Бучацька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області (правонаступник Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області) та Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Захід агросервіс» оскаржили його в касаційному порядку.

Відповідач у касаційній скарзі просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог Бучацька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області (правонаступник Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області) посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме - неповне дослідження обставин справи.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 та залишити в силі постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.02.2014.

Мотивуючи свої вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Захід агросервіс» посилається на порушення судом норм матеріального права, а саме: пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

При цьому наголошує, що правила наведеної норми не містять обмежень щодо проведення розрахунків у формі, відмінній від грошової.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислової компанії «Захід агросервіс» з питань правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів за вересень 2013 року, результати якої оформлено актом від 27.12.2013 № 295/15-21147724.

За її наслідками відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог підпункту «а» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підпункту 4.6.6 пункту 4 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), внаслідок безпідставного відображення суми в розмірі 2197,00 грн. в рядку 21.2 податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року, оскільки вказана сума відсутня в рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість за попередній звітний (податковий) період (серпень 2013 року), а також неправомірного врахування суми в розмірі 14625,00 грн. у рядку 21.3 декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року, позаяк ця сума фактично не сплачена (погашена заліком зустрічних однорідних вимог), а також не відображалась у рядку 21.2 декларації з податку на додану вартість за серпень 2013 року.

На підставі зазначеного акта перевірки Бучацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.01.2014 № 8/, згідно з яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) податку на додану вартість у розмірі 16822,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 8411,00 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

За правилами пунктів 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 4.6.6 пункту 4 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що залишок від'ємного значення (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

Рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби (підпункт 4.6.7 пункту 4 цього Порядку).

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції за наслідками дослідження поданих позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість за серпень та вересень 2013 року встановив, що в рядку 21.2 податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року позивачем вказано суму в розмірі 2197,00 грн. Утім, у рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2013 року жодного показника не зазначено, що не надавало права товариству на відображення в рядку 21.2 декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року вказаної вище суми.

Однак, позивачем до проведення органом доходів і зборів контрольного заходу, за наслідками якого прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, 16.10.2013 та 17.10.2013 подано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень та серпень 2013 року відповідно, згідно з якими відкориговано показник рядка 24 та відображено суму в розмірі 2197,00 грн., а відтак висновок відповідача про безпідставне відображення Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Захід агросервіс» вказаної суми в рядку 21.2 декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року цілком об'єктивно визнаний Львівським апеляційним адміністративним судом помилковим.

Водночас сума в розмірі 14625,00 грн. у рядку 21.3 декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року зазначена Товариством з обмеженою відповідальністю Агропромисловою компанією «Захід агросервіс» вперше, а тому відповідно до підпункту 4.6.6 пункту 4 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), повинна була відображатись у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду (вересня 2013 року) та в подальшому переноситись до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду (жовтня 2013 року).

За таких обставин доводи суду апеляційної інстанції про помилкове відображення позивачем зазначеної суми в рядку 21.3 декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційних скарг Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області та Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислової компанії «Захід агросервіс» без задоволення, а оскарженого судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області та Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислової компанії «Захід агросервіс» залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 у справі № 819/218/14-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк