Справа № 308/2467/18
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2467/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Вереш А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що постановою в справі про порушення митних правил № 3406/30500/17 від 28.11.2017 року, винесеною виконувачем обовязків заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500,00 гривень. Вважаючи вказану постанову необгрунтованою, безпідставною та неправомірною, вказує на те, що 08 жовтня 2017 року у пункті пропуску Тиса під час здійснення митних формальностей, державним інспектором митного поста було повідомлено їй про наявність щодо неї орієнтування Закарпатської митниці ДФС щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України легкового автомобіля марки «VW GOLF» реєстраційний номерний знак RSA89IL.

Позивач з винесенням постанови не згоден, вважає постанову № 3406/30500/17 від 28.11.2017 року такою, що винесена із порушенням чинного законодавства та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, вказує на те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України, а отже відсутні були підстави для складання протоколу про порушення митних правил, який в подальшому став підставою для винесення вищевказаної постанови. Позивач ОСОБА_1 вважає постанову необгрунтованою та незаконною, а також такою що не відповідає нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення та нормам Митного кодексу України, така постанова на її думку підлягає скасуванню виходячи із наступного. Позивач не заперечує факт, що дійсно, знаходилася на митному посту «Ужгород» у вищевказаному автомобілі, однак вона не здійснювала переміщення даного автомобіля, а тільки була пасажиром вказаного автомобіля. Зазначає, що жодного права на користування, володіння автомобілем не мала.

Позивач вказує , що 23 травня 2017 року вона вирішила поїхати закордон разом із своїм чоловіком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем Мукачівського району, с. Станово, вул. Островського, 124. При спробі перетнути Словацький кордон її чоловіку було повідомлено, що йому відмовлено у вїзді до Словаччини, у зв'язку з чим змушені повернутися до України. Намагаючись повернутися невідомою особою, яка на думку Позивача є працівником митниці повідомила їх, що пішки перетинати кордон не можна і їм необхідно попросити когось щоб їх підвезли. Після цього невідома особа на автомобілі марки «VW GOLF» р.н. RSA89.IL номер кузова - WVWZZZ1GZMW349287, яка вїжджала на територію України зупинилася та запропонувала їм слідувати разом із ними. Крім цього в автомобілі знаходилася ще одна особа, яка сиділа на задньому сидінні. Автомобіль був завантажений повністю невідомим їй товаром, а тому лише переднє пасажирське місце було вільне, на яке вона і сіла. Чоловік сів в інший автомобіль, який зупинився щоб підвезти. Підїхавши до митного пункту поста водій попросив її та іншого пасажира закордонні паспорти та пішов оформляти свій автомобіль. Після цього він попросив їх вийти із автомобіля та працівниця митного посту перевірила її особистість, запитавши як її звати та де живе. Після цього вона повернула їм закордонні паспорти і вони вїхали до України. Про ввіз на територію України транспортного засобу вона не знала, і тільки 08.10.2017 року перетинаючи державний кордон України вона довідалася про те, що на її закордонний паспорт був ввезений автомобіль. Жодних довірчих документів на право власності чи співвласності, а також на право користування даним автомобілем не мала і не має, відтак не знає де саме знаходиться даний автомобіль і кому фактично належить такий їй не відомо. За таких обставин, вважає, що відсутні підстави для висновку про порушення нею митних правил, що передбачене, ч.3 ст.470 МК України, оскільки вона (позивач) не вчиняла тих протиправних дій, які ставляться їй упровину , а її вина не була доведена. Відповідач же, не з'ясувавши фактичних обставин справи та особи водія транспортного засобу, безпідставно та необґрунтовано переклав всюпровину на неї. Окрім того, позивач просить поновити їй строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил № 3406/30500/17 від 28.11.2017 року, оскільки постанова була винесена відповідачем у її відсутності.

З огляду на наведене просить поновити їй строк на оскарження постанови та скасувати спірну постанову від 28.11.2017 рокув справі про порушення митних правил № 3406/30500/17 .

В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, подали до суду заяву від 18.01.2019 року про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові.

В судове засідання представник відповідача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Закарпатської митниці ДФС .

16.04.2018 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання до якого долучено постанову Закарпатської митниці ДФС про закриття провадження у справі про порушення митних правил;

23.07.2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшли матеріали дисциплінарного провадження проведеного Закарпатською митиницею відносно старшого державного інспектора ВМО №4 митного поста «Ужгород» ОСОБА_4;

29.10.2018 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про повідомлення про час та місце розгляду справи;

18.01.2019 року на адресу суду від представника позивача , позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові;

18.01.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не засто-совувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Так, спір між сторонами виник з приводу притягнення позивача до відповідальності за вчинення порушення митних правил.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Стаття 1 Митного кодексу України встановлює, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, повязані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно частини 4 статті 3Митного кодексу України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Імператив статті 487 Митного кодексу України вказує, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил, статті 488 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 Митного кодексу України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Встановлено, що 08.10.2017 року відносно позивача ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил та розпочата справа про порушення митних правил за ознаками вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Із змісту постанови в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС -начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 від 28.11.2017р. в справі про порушення митних правил №3406/30500/17 вбачається, що 08 жовтня 2017 року о 16 годині 21 хвилині в зону митного контролю пункту пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ДФС на ділянку «вїзд в Україну» заїхав легковий автомобіль марки «AUDI A3», реєстраційний номер MCJ054, в якому в якості пасажира із Угорщини в Україну слідувала гр. ОСОБА_1.

Формою проходження митного контролю вона обрала порядок проходження по каналу зелений коридор.

Під час здійснення митних формальностей внаслідок спрацювання АСАУР було встановлено, що відносно громадянки ОСОБА_1 наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС № 5759/07-70-63/47 від 21.06.2017 року щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України транспортного засобу реєстраційний номер RSA89JL.

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України встановлено, що 23 травня 2017 року громадянка ОСОБА_1 ввезла через пункт пропуску "Ужгород" Закарпатської митниці легковий автомобіль марки VW GOLF, реєстраційний номер RSA89JL, номер кузова НОМЕР_1 в митному режимі «Транзит».

Станом на 08.10.2017 року термін перебування вищевказаної автомашини на митній території України , ввезеного з метою транзиту становить більше ніж десять діб.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного органу призначення більш ніж на 10 днів.

Цією ж постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС -начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 від 28.11.2017р. в справі про порушення митних правил №3406/30500/17 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн., а саме за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем більше ніж на десять діб .

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межіправ та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

На адресу суду від представника відповідача надійшли матеріали дисциплінарного провадження проведеного Закарпатською митницею відносно старшого державного інспектора ВМО №4 митного поста «Ужгород» ОСОБА_4

Із протоколу опитування в справі про порушення митних правил № 3407/30500/17 від 20.12.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 надала пояснення про те, що 23 травня 2017 року вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_3, мала намір перетнути митний кордон з метою працевлаштування у Словаччині. Оскільки її чоловік має депортацію, Словацькі митники їх не пропустили і повернули назад на Україну. Так як у пішому порядку в пункті пропуску « Ужгород» перейти через митний кордон не можна , стали очікувати попутний автомобіль. Через деякий час на нейтральній полосі до них підійшов незнайомий чоловік і запропонував свої послуги по перетину кордону і повідомив , що їй з чоловіком потрібно переїхати через кордон в окремих машинах. Причину такого переміщення не вказав. Вона погодилась і сіла в автомобіль. У автомобілі було троє громадян: вона, водій і незнайомий чоловік. Підїхавши до митного пункту поста водій попросив її та іншого пасажира закордонні паспорти та пішов оформляти свій автомобіль. Після цього він попросив їх вийти із автомобіля та працівниця митного посту перевірила її особистість, запитавши як її звати та де живе. Після цього вона повернула їм закордонні паспорти і вони вїхали до України. Жодного транспортного засобу через митний кордон не переміщувала.

Матеріалами дисциплінарного провадження проведеного Закарпатською митницею відносно старшого державного інспектора ВМО №4 митного поста «Ужгород» ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_1 слідувала через пункт пропуску Ужгород : 23.05.2017 року о 23 год. 11 хв. в напрямку виїзд з України у транспортному засобі Chrysler р.н. МІ 034 DN; 23.05.2017 року о 23 год. 49 хв. в напрямку вїзд в Україну у транспортному засобі Volkswagen р.н. RSA 89 JL, що стверджується даними листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 22.03.2018 року № 184/Т 3581.

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України встановлено, що 23 травня 2017 року громадянка ОСОБА_1 ввезла через пункт пропуску "Ужгород" Закарпатської митниці легковий автомобіль марки VW GOLF, реєстраційний номер RSA89JL, номер кузова НОМЕР_1 в митному режимі «Транзит».

Разом з тим, згідно з даними АСМО « Інспектор» та ЄАІС ДФС України 24.05.2017 року о 00 годині 01 хвилині ОСОБА_1 ввезла через пункт пропуску "Ужгород" Закарпатської митниці ще і вантажний автомобіль марки Рено, р.н. PZ 924 GA в митному режимі транзит.

Матеріалами дисциплінарного провадження проведеного Закарпатською митницею відносно старшого державного інспектора ВМО №4 митного поста «Ужгород» ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_1 фізично не могла, майже одночасно ( з 23.05.2017 року 23 год. 59 хв. 20 сек. по 24.05.2017 року 00 год. 01 хв.) менше ніж за дві хвилини перемістити через митний кордон України два транспортні засоби, не могла буті водієм обох автомобілів ( згідно з даними АСМО « Інспектор»).

Як встановлено судом, постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №3407/30500/17 від 06.04.2018 року по факту ввезення гр. ОСОБА_1 вантажного автомобіля марки Рено р.н. PZ 924 GA провадження в справі про порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України відносно ОСОБА_1 закрито.

Згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чиє підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обовязок субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобовязаний подати докази на спростування таких заперечень.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Виходячи із наведеного, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з враху-ванням встановленого КАС України обов'язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні порушення митних правил.

Таким чином суд вважає, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем порушення митних правил , оскільки з наявних у справі доказів не вбачається , що позивач ОСОБА_1 переміщувала через митний пост Ужгород 23.05.2017 року о 23 год. 59 хв. 20 сек. на митну територію України автомобіль марки VW GOLF, реєстраційний номер RSA89JL.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів:(п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В порушення законодавчих положень відповідачем не з'ясовано всіх обставин справи про порушення митних правил .

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встано-вленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи вказане, з огляду на встановленні в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, враховуючи те, що на час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доказів щодо правомірності свого рішення суду надано не було, не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначеного правопорушення, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суда відсутні, cуд дійшов до висновку, що позивача було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи, що постанова про порушення митних правил № 3406/30500/17 від 28.11.2017 року винесена за відсутності ОСОБА_1, суд вважає, що строк звернення до суду щодо оскарження постанови пропустила з поважних причин, і вимоги ОСОБА_1 щодо його поновлення підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з позовом позивач є звільненим від сплати судового збору згідно до Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 23.01.2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6-14, 25, 32, 77, 205, 241, 243 - 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 4, 95, ч.3 ст.470 МК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити строк на оскарження постанови виконувача обовязків заступника начальника Закарпатської митниці ДФС України - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 № 3406/30500/17 від 28.11.2017 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил задовольнити.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 3406/30500/17 від 28.11.2017 року, винесену виконувачем обовязків заступника начальника Закарпатської митниці ДФС України - начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України, провадження у справі про порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України відносно ОСОБА_1закрити.

Оскільки сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, судовий збір компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2)

Відповідач: Закарпатська митниця ДФС України - ( місце знаходження м. Ужгород, вул. Собранецька, 220, 88000) .

Дата складання повного судового рішення 22.03.2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5