Справа № 638/1200/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 р. Справа № 638/1200/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2019 (суддя Подус Г.С., проспект Перемоги 52-в, м. Харків, 61202, ) по справі № 638/1200/19

за позовом Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України

до громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 третя особа: Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України

про продовження строку затримання з метою ідентифікації,

ВСТАНОВИВ:

Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду із позовом, у якому просив продовжити строк затримання особи - громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації строком на шість місяців.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2019 р. позов задоволено частково.

Продовжено термін затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації терміном на один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що відсутні законодавчі підстави щодо продовження терміну його затримання, оскільки він не перешкоджав ідентифікації своєї особи, а навпаки надав позивачу копію свого паспорта. При цьому позивачем не було вжито усіх можливих заходів для найшвидшої його ідентифікації.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.08.2018 року позовні вимоги Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 про затримання з метою ідентифікації - задоволено. Затримано з метою ідентифікації громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_2, терміном до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2018 року апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.08.2018 по справі № 638/11497/18 залишено без змін.

На підставі зазначеного судового рішення громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідач є громадянином Народної Республіки Бангладеш та прибув в Україну в серпні 2018 року, перетнувши кордон незаконно.

Під час перебування відповідача у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, Управлінням Державної міграційної служби України в Полтавській області з метою забезпечення видворення відповідача вживалися заходи щодо документування позивача.

Так, Харківським прикордонним загоном Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України надісланий лист на адресу Почесного Консула Народної Республіки Бангладеш у м. Київ та Департаменту консульської служби МЗС України № 81/8847 від 08.08.2018 із проханням надати допомогу в ідентифікації та документуванні особи.

21 січня 2019 року на електронну адресу загону за вх. №1121 від не ідентифікованої електронної адреси надійшла заява за підписом відповідача, до якої долучено копію паспорта на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер НОМЕР_1, виданий 27.01.2016 року, дійсний до 26.01.2021 року.

З метою прискорення процедури ідентифікації відповідача, встановлення дійсності документа, належності пред'явнику та повернення до країни походження позивачем направлено запити з долученням копії паспортного документа на адреси Посольства України в Республіці Польща за №81/882 від 25.01.2019 року, Почесного Консульства Народної Республіки Бангладеш у м. Київ та Департаменту консульської служби МЗС України листом від 25.01.2019 року №81/883 повідомлено про надходження паспортного документу з долученням копії та клопотанням щодо прискорення заходів з ідентифікації особи відповідача.

На даний час оригінал документів відповідача на адресу позивача або Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (далі-ПТПІ), не надходив.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця у визначений раніше судом шестимісячний строк та необхідності продовжити строк затримання ОСОБА_4 на один місяць.

Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" №3773-VI від 22 вересня 2011 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Положеннями ч.ч. 11-13 ст. 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Таким чином, у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.

Отже, у справах про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення слід встановити, одночасну наявність двох умов, а саме: відсутність співпраці з боку іноземця з органами державної міграційної служби та неодержання інформації з країни його походження.

Судовим розглядом встановлено, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 потрапив на територію України незаконним шляхом, що встановлено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.08.2018 року.

11.08.2018 року відповідача було поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, що підтверджується актом приймання-передачі іноземця або особи без громадянства.

У ході судового розгляду встановлено, що позивачем вживались заходи з метою ідентифікації відповідача, що підтверджується листуванням з консульськими органами та посольствами, однак відповідна інформація щодо особи відповідача на момент звернення до суду з даним позовом не одержана.

21 січня 2019 року на електронну адресу загону за вх. №1121 від не ідентифікованої електронної адреси надійшла заява за підписом відповідача, до якої долучено копію паспорта на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер НОМЕР_1, виданий 27.01.2016 року, дійсний до 26.01.2021 року.

З метою прискорення процедури ідентифікації відповідача, встановлення дійсності документа, належності пред'явнику та повернення до країни походження позивачем направлено запити з долученням копії паспортного документа на адреси Посольства України в Республіці Польща за №81/882 від 25.01.2019 року, Почесного Консульства Народної Республіки Бангладеш у м. Київ та Департаменту консульської служби МЗС України листом від 25.01.2019 року №81/883 повідомлено про надходження паспортного документу з долученням копії та клопотанням щодо прискорення заходів з ідентифікації особи відповідача.

На даний час документів, які посвідчують особу та надають право виїзду з України на адресу позивача не надходило, до ПТПІ чи до суду оригінал такого документу не надався, тобто документи, які надають право виїзду з України у відповідача відсутні, клопотання про взяття на поруки від підприємств, установ чи організацій, зареєстрованих на території України у визначеному законом порядку, або про внесення застави, як це визначено положеннями ст. 289 КАСУ, не надходило.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач не перешкоджав ідентифікації своєї особи, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки копію паспорта скаржника на електронну адресу позивача направлено лише 21.01.2019 року, у зв'язку із чим позивач не мав достатньо часу для ідентифікації особи та встановлення приналежності копії вказаного документу саме відповідачу.

Крім того, дослідження оригіналу паспорту відповідача з метою засвідчення його копії ні в судовому засіданні, ні компетентним органом чи відповідною посадовою особою не відбувалося, що унеможливлює підтвердження його достовірної наявності та відповідної належності саме відповідачу, а не схожій особі.

Водночас, не представлення, як органам ДМС, так і суду, оригіналу паспорту відповідача не дає змогу встановити дійсну наявність такого паспорту, що відповідно дало б право Відповідачу самостійно виконати рішення щодо залишення ним території України, у зв'язку з незаконним перебуванням на території України.

Також, посилання відповідача на судову практику адміністративних апеляційних судів, колегією суддів відхиляються, оскільки вона не є обов'язковою для суду та суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, інших нормативно-правових актів.

Приймаючи до уваги, що позивачем вживалися заходи для ідентифікації відповідача з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення та з огляду на наявність умов, передбачених частиною 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність належних правових підстав для продовження строку затримання відповідача строком на один місяць, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права відсутні підстави для задоволення вимог поданої відповідачем апеляційної скарги про скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2019 по справі № 638/1200/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко