Справа № 610/893/19
Суддя: Стригуненко В. М.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

№ 610/893/19

№ 2-а/610/16/2019

11.04.2019 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 610/893/19 (№ 2-а/610/16/2019) за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області Тарасова Ігоря Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі,

в с т а н о в и в:

27 березня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду вищевказаний позов, у якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 206538 від 24 березня 2019 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425грн; провадження у справі закрити.

Зазначив, що 24 березня 2019 року на автодорозі Балаклія-Байрак він керував транспортним засобом «Москвіч» АЗЛК 2141, номерний знак НОМЕР_1, його зупинила патрульна служба та повідомила, що причиною його зупинки став факт порушення п. 9.8 ПДР. Також, посилався на те, що на вищезазначеному відрізку дороги дорожній знак 5.46 - кінець населеного пункту, встановлений з грубими порушеннями, а саме - з лівої сторони дороги, та закритий гілками дерев, що робить його непомітним для водіїв. Відповідач не роз'яснив права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Поліцейський не надав жодних доказів на підтвердження свого висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, позивач зазначає, що ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, тоді як вчинене правопорушення необхідно кваліфікувати за ст. 125 КУпАП.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 18).

Для розгляду справи відповідач до суду не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином. Надав письмові заперечення, у яких просив у задоволенні адміністративного позову відмовити. Обґрунтовуючи заперечення вказав, що позивач не надав жодних доказів протиправності його дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів адміністративної справи, посилання позивача на фактичну відсутність доказів вчиненого ним правопорушення безпідставні. Вказує, що 27.03.2019 року о 10год. 40хв. він ніс службу в Балаклійському районі. У цей час автомобіль АЗЛК 2141, д.н.з. НОМЕР_1 рухався по автодорозі «Шевченково-Балаклія-Первомайськ-Кегичівка» за межами населеного пункту, не увімкнувши ближнє світло фар, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР. Кінець населеного пункту був позначений дорожнім знаком 5.46., позивачем не доведено, що його було встановлено з грубим порушенням правил встановлення. Ним було зупинено зазначений транспортний засіб та роз'яснено позивачу суть вчиненого ним правопорушення. Згідно ст.ст. 222, 276 КУпАП ним (відповідачем) було прийнято рішення про розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, за результатами розгляду якої згідно положень ст.ст. 283-285 КУпАП та відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП винесено постанову серії ДПО18 № 206538 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП, яка була йому оголошена, ним підписана та отримана. Розгляд справи було проведено відповідно до вимог ст.ст. 278-280 КУпАП, в ході розгляду справи позивачу були надані відео докази, записані на електронний носій, з яким він погодився, клопотань або заперечень від позивача не надходило. Зазначив, що за не ввімкнення денних ходових вогнів або ближнього світла фар за межами населеного пункту передбачена відповідальність саме ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 13-16).

Відповідно до ст. 205 КАС України неприбуття відповідача не унеможливлює розгляду справи.

З огляду на це, а також на скорочені строки розгляду справ даної категорії, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Як убачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, за постановою поліцейського СРПП Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області Тарасова Ігоря Володимировича серії ДПО18 № 206538 від 24 березня 2019 року на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що він: «24.03.2019 року о 10год. 30хв. на автошляху «Балаклія-Байрак» керував АЗЛК 2141, номерний знак НОМЕР_1, за межами населеного пункту з не ввімкненим світлом ближніх фар, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху» (а.с. 6).

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Пунктом 9.8 Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в оскаржуваній постанові, зокрема, передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Як убачається зі змісту ч. 2 ст. 122 КУпАП нею передбачено відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами саме при початку руху чи зміні його напрямку, але не під час самого руху поза населеними пунктами.

Тому кваліфікація дій ОСОБА_1 є невірною.

Так, ст. 125 КУпАП, якою передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем суду, як доказ, було надано не підписаний конверт з СD-диском, дата, час, місце відеозапису та походження якого невідомі. Відеозапис не досліджувався судом, оскільки він не зазначений додатком до протоколу.

Крім того, з оскаржуваної постанови не вбачається, що він враховувався як доказ при її прийнятті.

Зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, вона повинна містити найменування органу (посадової особи), що виніс постанову, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення. При цьому повинні бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та вказані мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Однак, в оскаржуваній постанові не наведені докази, на підтвердження встановлених відповідачем обставин про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не оцінено кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття рішення.

Також з постанови не убачається визнання позивачем вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - в оскаржуваній постанові міститься лише підпис позивача про отримання її копії.

Отже, із наявних у суду матеріалів не убачається сукупності доказів: пояснень свідків, матеріалів фото- і кінозйомки або відеозапису, тощо, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б засвідчили факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при розгляді даної справи відповідачем не було з'ясовано обставини, передбачені ст. 280 КУпАП.

Доказів не роз'яснення ОСОБА_1 під час розгляду справи його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 55,56, 59, 63 Конституції України, та як наслідок неможливості користуватися ними у повному обсязі, позивачем не надано та з оскаржуваної постанови цього не вбачається.

Суд зазначає, що в своїх запереченнях відповідач вказує, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 27.03.2019р., що суперечить матеріалам справи, а саме наданій копії оскаржуваної постанови, натомість документів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення саме 27.03.2019р., а не 24.03.2019р., як вказано в оскаржуваній постанові, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачем як суб'єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, то суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому постанова винесена необґрунтовано, без дотриманням вимог КУпАП, що є підставою для її скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Скасувати постанову серії ДПО18 № 206538 від 24 березня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 425 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

3.Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_3.

Відповідач: поліцейський СРПП Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області старший сержант поліції Тарасов Ігор Володимирович, місцезнаходження: АДРЕСА_2.

Головуючий В.М. Стригуненко