Справа № 480/356/19
Суддя: Терентьєв Г. В.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/356/19
Провадження № 2-а/480/13/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Терентьєва Г.В., за участю секретаря судового засідання Довженко О.А., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП - лейтенанта поліції Сокола Романа Ігоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 475342 від 25.02.2019,-

встановив:

01 березня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до інспектора взводу 2 роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП - лейтенанта поліції Сокола Романа Ігоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує на те, що 25 лютого 2019 року поліцейським УПД ГУНП в Харківській області лейтенантом Соколом Романом Ігоровичем було винесено постанову серії НК № 475342 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Посилаючись на неправомірність дій відповідача - поліцейського Сокола Р.І., а також на те, що зазначена вище постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, позивач просить суд скасувати постанову про накладення відносно неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з'явився. 05.04.2019 подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; відзив на позовну заяву не подав.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Харківській області, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши докази у справі, суд, дійшов такого.

Судом встановлено, що 25 лютого 2019 року інспектором взводу 2 роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП - лейтенантом поліції Соколом Романом Ігоровичем було винесено постанову серії НК № 475342 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

З постанови серії НК № 475342 від 25 лютого 2019 року вбачається, що 25 лютого 2019 року о 09 годині 38 хвилини позивач ОСОБА_1 на автомобільній дорозі М-03 471 км, керуючи транспортним засобом з напівпричіпом, державний номер НОМЕР_1, порушив п. 19.8, п. 30.3а Правил дорожнього руху, та здійснював рух без увімкненого знаку «автопоїзд», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи.

Відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву; доказів на підтвердження правомірності свого рішення відповідачем до суду також не представлено.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 19) ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно з ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно з п. п. 1, 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкції), справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. п. 9, 10 розділу III Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У постанові серії НК № 475342 від 25 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відсутні пояснення водія ОСОБА_1, не зазначено доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, а отже і вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також такі докази відсутні в матеріалах справи.

Крім цього, позивач у позовній заяві посилається і на те, що відповідач відмовив позивачу у відкладенні розгляду справи, у зв'язку з необхідністю скористатися допомогою адвоката. Вказане відповідачем також не спростовано.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідачем не подано до суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог позивача, а також доказів, на яких ґрунтуються винесена відповідачем постанова та доказів на підтвердження правомірності рішення відповідача, суд вбачає підстави задоволення вимог позивача про скасування рішення суб'єкта владних повноважень та про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ч. 2 ст. 2, п. 19) ст. 4, ст. 5, ч. ч. 3, 4 ст. 77, ст. ст. 244 - 246,п. 3) ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП - лейтенанта поліції Сокола Романа Ігоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 475342 від 25.02.2019, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 475342 від 25 лютого 2019 року, яка винесена інспектором взводу 2 роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП - лейтенантом поліції Соколом Романом Ігоровичем, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Крива Балка Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; серія та номер паспорту НОМЕР_2) до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Крива Балка Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; серія та номер паспорту НОМЕР_2) за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Відповідно до ст. 255 КАСУкраїни рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно з положеннями ст. 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - П'ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г. В. Терентьєв