Справа № 160/1944/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2019 року Справа № 160/1944/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кадникова Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, про визнання протиправної бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправними дій Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ДМС в Дніпропетровській області, відповідач) щодо відмови у прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянину Сирійської Арабської Республіки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
- скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 3 від 12.02.2019 року про відмову у прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянину Сирійської Арабської Республіки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
- зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати посвідку на тимчасове проживання в Україні громадянину Сирійської Арабської Республіки Аль ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі шлюбу з громадянкою України.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 06.07.2016 року звернувся до Амур-Нижньодніпровського РВ у м.Дніпропетровську Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області (територіальний орган за місцем реєстрації) зі заявою про оформлення посвідки на тимчасове проживання на підставі шлюбу з громадянкою України.
31.05.2016р. позивач документований посвідкою на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 терміном дії до 20.05.2017р., з наступним продовженням до 13.04.2018р. та 01.03.2019 року.
Позивач не пізніше 15 днів до закінчення строку дії посвідки, а саме: 07.02.2019р., звернувся до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області з метою продовження посвідки на тимчасове проживання, з наданням документів визначених пп.11 п.33 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання» затвердженого Постановою КМУ від 25.04.2018р. № 322.
Також, позивач зазначає про підписання згоди на обробку персональних даних 07.02.2019р.
12.02.2019р. позивач разом з дружиною - ОСОБА_4 з'явились до відповідача на вимогу останнього. Однак, відповідач відмовив у прийнятті та розгляді документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання, у зв'язку з пропуском строку.
Ухвалою суду від 01.03.2019р. справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
05.03.2019р. до суду надійшли письмові пояснення позивача щодо помилково зазначеної в тексті позову дати прибуття літака - « 11.08.2018р.». Вірною є дата - « 11.02.2019р.».
28.03.2019р. до суду надійшов відзив відповідача на адміністративний позов, за змістом якого заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на приписи Постанови Кабінету Міністрів України №251 від 28.03.2012р. «Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та тимчасове проживання» до набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322 «Про затвердження Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересікання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання». А також, на ст.ст.4, 32 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Частиною 5 статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи відсутність клопотань та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається у відповідності до ч.5 ст.262 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином Сирійської Арабської Республіки, прибув на територію України у 2010 році на підставі запрошення Державного закладу «Дніпропетровська медична академія» з метою навчання.
25.12.2010р. на підставі клопотання приймаючої сторони ДЗ «Дніпропетровська медична академія» ОСОБА_1 був документований посвідкою ГУ ДМС в Дніпропетровській області про тимчасове проживання серії НОМЕР_3 терміном дії до 25.07.2016р.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між ОСОБА_1 та громадянкою України ОСОБА_4 25.12.2015р. укладено шлюб.
06.07.2016р. позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського РВ у м.Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зі заявою про оформлення посвідки на тимчасове проживання на підставі шлюбу з громадянкою України.
31.05.2016р. позивач документований посвідкою на тимчасове проживання серії ТР 117988 терміном дії до 20.05.2017 року, з наступним продовженням до 13.04.2018 року та до 01.03.2019р.
07.02.2019р. позивач звернувся до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з метою продовження посвідки на тимчасове проживання.
Також, позивачем 07.02.2019р. підписано згоду на обробку персональних даних, на які міститься печатка та вхідний штамп відповідача.
Позивач вказує, що відповідачем в усному порядку було зазначено про відсутність підстав для відмови йому у прийняті і оформленні посвідки на тимчасове проживання. Однак, вказано про необхідність особистого прибуття дружини позивача до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області.
Позивач звертає увагу, що повідомив відповідача про наявність діагнозу його дружини, інвалідність з дитинства, що підтверджується копією виписки та довідки МСЕК серії 12ААА №736656. У зв'язку з чим, дружина позивача - ОСОБА_4 з 30.01.2019р. по 11.02.2019р. перебуває на плановому обстеженні і лікуванні за межами України разом з батьками, що підтверджується копією авіаквитка.
За даними авіаквитка, 11.02.2019р. о 17:35год. сполученням Париж-Київ, ОСОБА_4 прибула до аеропорту Бориспіль.
12.02.2019р. позивач разом з дружиною звернулися до ГУ ДМС в Дніпропетровській області.
Листом №3 від 12.02.2019р. ГУ ДМС в Дніпропетровській області повідомлено позивача про відмову у прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове (постійне) проживання у зв'язку з порушенням пункту 17 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 25.04.2018р. №322, а саме: документи подано пізніше, ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування в Україні.
Позивач, вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з відповідним позовом до адміністративного суду, за захистом своїх прав, свобод та інтересів.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі Закон № 3773) іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.
Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону №3773 іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.1 Закону №3773 посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні;
Відповідно до ст.2 Закону №3773 правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.
У разі якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачені цим Законом, застосовуються правила, передбачені таким міжнародним договором України.
Відповідно до ст.29 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Статтею 4 Закону №3773 визначено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.
Згідно з ст.55 Закону № 3773 іноземець або особа без громадянства подає заяву про оформлення або продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання та відповідні документи, визначені цим Законом та Кабінетом Міністрів України, особисто або через свого представника на підставі довіреності до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.
Відповідно до ч.2 вказаної статті територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, зобов'язаний надати іноземцю або особі без громадянства чи його представнику опис прийнятих документів з підписом уповноваженої особи, яка їх прийняла, зазначенням її посади, прізвища та імені і дати прийняття документів.
Згідно з ч.3 ст.55 Закону №3773 іноземець або особа без громадянства отримує посвідку на тимчасове проживання особисто.
Відповідно ч.14 ст.4 Закону №3773 іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз'єднання сім'ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.
Постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018 затверджено порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок №322).
Відповідно до п.1 Порядку №322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
Згідно з п.17 Порядку №322 документи для оформлення посвідки подаються не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування в Україні.
Відповідно до п.19 Порядку №322 у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.
У відповідності до п.20 Порядку №322 керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС визначає працівників, які виконують функції з прийняття документів, формування заяв-анкет та видачі посвідки, і працівників, які виконують функції з оформлення посвідки (розгляд заяви-анкети, ідентифікація особи та прийняття рішення).
Відповідно до п.21 Порядку №322 Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб'єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.
У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб'єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.
Відповідно до п.32 для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають:
1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України;
2) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником);
3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;
4) дійсний поліс медичного страхування;
5) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.
Відповідно до пп.11 п.33 Порядку №322 крім документів, зазначених у пункті 32, залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства, визначених статтею 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", подаються: для іноземців або осіб без громадянства, які прибули в Україну з метою возз'єднання сім'ї з особами, які є громадянами України, або які під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", уклали шлюб з громадянами України:
- документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України. Оригінал документа повертається іноземцеві або особі без громадянства, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб'єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати;
- паспорт громадянина України, з яким іноземець перебуває у шлюбі, який подається особисто громадянином України. Оригінал документа повертається громадянину України, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб'єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати.
Судом встановлено, що позивач задля продовження терміну дії посвідки на тимчасове проживання серії ТР 117988, дія якої до 01.03.2019р., за 16 робочих днів до закінчення її дії, тобто 07.02.2019р. звернувся до ГУ ДМС в Дніпропетровській області.
Таким чином, посилання відповідача на пропуск позивачем строку визначеного п.17 Порядку, як на підставу відмови у продовженні терміну посвідки на тимчасове проживання є безпідставними.
Окрім того, суд зазначає, що ні Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ні Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання не встановлюють права відповідача суб'єкта владних повноважень не прийняти документи, які подані до розгляду з підстав порушення строку їх подання.
Згідно частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Позивачем доведена правомірність своїх вимог та їх відповідність нормам діючого законодавства України.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що відповідач суб'єкт владних повноважень, на якого відповідно до ч.2 ст.77 КАС України покладено обов'язок доказування у даній справі, не довів правомірності відмови у прийнятті у позивача документів для отримання посвідки на тимчасове проживання лише з підстав пропуску строку звернення.
Проте, вимога позивача про зобов'язання ГУ ДМС в Дніпропетровській області оформити та видати посвідку на тимчасове проживання, задоволенню не підлягає за наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд не підміняє суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.
Питання щодо оформлення і видачі посвідки на тимчасове проживання, віднесено виключно до компетенції відповідача та не входить до юрисдикції суду.
Частиною 2 ст.9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог шляхом зобов'язання ГУ ДМС в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву громадянина Сирійської Арабської Республіки Аль ОСОБА_1 про оформлення та видачу посвідки на тимчасове проживання, з урахуванням наведених у рішенні обґрунтувань.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, про визнання протиправної бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянину Сирійської Арабської Республіки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №3 від 12.02.2019 року про відмову у прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянину Сирійської Арабської Республіки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова