Справа № 200/284/19-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року справа №200/284/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 р. у справі № 200/284/19-а (головуючий І інстанції Смагар С.В.), яке було складено в повному обсязі 31 січня 2019 року в м.Слов'янську Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - Управління, відповідач, апелянт) в якому просила суд визнати протиправними дії відповідача, які полягають у припиненні нарахування та виплати страхових виплат ОСОБА_2 з 1 липня 2016 року по день його смерті 7 вересня 2018 року та зобов'язати відповідача нарахувати належні, але не виплачені за життя ОСОБА_2 страхові виплати з 1 липня 2016 року по 7 вересня 2018 року та виплатити спадкоємцю за законом, ОСОБА_1.

В обґрунтуванні позову посилається на те, що відповідач протиправно не здійснив виплату недоодержаних за життя її батька (спадкодавця) страхових виплат за період з липня 2016 року по день його смерті. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства страхові виплати за означений період включається до складу спадщини та повинні бути виплачені на користь позивача. Щодо посилань відповідача, викладених у відповіді на запит нотаріуса про відсутність заборгованості по страховим виплатам померлого батька, позивач заперечила, що припинення здійснення страхових виплат у зв'язку з відсутністю довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи суперечить принципам, які закріплені в Конституції України та в жодному законі не внесена така підстава для припинення соціальних виплат.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив, визнав протиправними дії Дружківскього міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення ОСОБА_2 страхових виплат з 1 липня 2016 року.

Зобов'язав Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 не виплачені належні ОСОБА_2 страхові виплати за період з 1 липня 2016 року по 7 серпня 2018 року.

Суд першої інстанції виходив з того, що частиною 10 статті 47 Закону № 1105 встановлено, що належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач. Звернувся з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги апелянт зазначив, що постановою Дружківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області батьку позивача припинені страхові виплати з 1липня 2016 року, у зв'язку з закінченням терміну дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Також зазначили, що зазначені позовні вимоги повинні розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 5 липня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідачем у даній справі є Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, яке є юридичною особою.

Згідно з свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_3 та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 позивач є донькою батька ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Горлівці Донецької області помер ОСОБА_2 (батько позивача), про що Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 26 вересня 2018 року було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5.

16 листопада 2018 року до Спадкового реєстру було внесено запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_2, що підтверджується Витягом № 54122748 від 16 листопада 2018 року.

20 листопада 2018 року на запит державного нотаріусу Першої Краматорської державної нотаріальної контори відповідачем надано інформацію, заборгованість відділення перед ОСОБА_2 на дату його смерті відсутня.

Листом відповідача від 10 грудня 2018 року на запит уповноваженого представника позивача надано інформацію, згідно якої з липня 2016 року Дружківським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області припинені виплати ОСОБА_2 припинені виплати у зв'язку з закінченням терміну дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (довідка ВПО 2014 року).

11 грудня 2018 року листом відповідача на адресу уповноваженого представника позивача повідомлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Дружківському міському відділені управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області як внутрішньо переміщена особа та отримував щомісячні страхові виплати з 1 серпня 2014 року по 30 червня 2016 року включно. У квітні 2015 року потерпілому була виплачена заборгованість за період з травня 2014 року по липень 2014 року. За інформацією відповідача з 1 липня 2016 року страхові виплати потерпілому зупинені у зв'язку з закінченням терміну дії довідки ВПО.

22 вересня 2016 року ФССНВВ у м.Дружківці прийнято постанову № 0530/6054/6054/23 «Про припинення щомісячної страхової виплати», згідно якої припинено виплату ОСОБА_2 щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку розмірі 1674 грн. 80 коп. Як убачається зі змісту зазначеного рішення, причиною припинення соціальної виплати ОСОБА_2 з 1 липня 2016 року було закінчення терміну дії довідки ВПО.

22 вересня 2016 року ФССНВВ у м.Дружківці також прийнято постанову № 0530/6054/24 «Про зняття з обліку потерпілого», згідно якої 30 червня 2016 року знято з обліку справу потерпілого ОСОБА_2 номер справи 6054 через закінчення терміну дії довідки ВПО та припинено всі страхові виплати по справі з 1 липня 2016 року.

Згідно довідки Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області загальний розмір обліковуємих сум страхових виплат за період з липня 2016 року по вересень 2018 року складає 61014 грн. 60 коп.

Вищевказані обставини сторонами не оспорюються.

Суд перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що останню необхідно задовольнити, а рішення суду першої скасувати та закрити провадження у справі.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того що, статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Припинення страхових виплат і надання соціальних послуг встановлено нормами частини 1 статті 46 зазначеного Закону, у якому передбачено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов'язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Як встановлено судом та підтверджено наявними матеріалами справи страхові виплати померлому батьку позивача були припинені через закінчення дії довідки ВПО.

Строки проведення страхових виплат встановлені нормами статті 47 Закону № 1105. Так, відповідно до норм частини 7 зазначеної статті якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до положень частини 10 статті 47 Закону № 1105 належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що у даному випадку вимоги про нарахування та виплату недонарахованих сум після смерті ОСОБА_2 мають ознаки приватноправового характеру.

Так, статтею 1218 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності-входять до складу спадщини.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що частина 10 статті 47 Закону № 1105 не конкурує зі змістом статей 1218, 1247 ЦК України, оскільки лише підтверджує можливість їх отримання. При цьому отримання цих коштів повинно відбуватися за вимогами Спадкового права зі встановленням всього кола спадкоємців, строків прийняття спадщини, що можливо тільки в порядку цивільного судочинства.

Тобто, суд апеляційної інстанції зазначає, що майно яке залишилося після смерті особи є спадковим майном а його отримання носить приватноправовий характер та є першопочатковим у цьому спорі.

Частиною 3 статті 19 КАС України передбачено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі Суд) від 20липня

2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. &?л;…&?ь; фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження в адміністративній справі, оскільки вищезазначений спір має приватноправовий характер і не належить до юрисдикції адміністративних судів. При цьому рішення про закриття справи не обмежує сторони у реалізації свого права в порядку цивільного судочинства.

До подібних висновків дійшла Велика палата Верховного суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц.

Частиною 1 статті 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пункт 1 частини 1 статті 238 КАС України встановлює, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального права, справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити.

Керуючись статями 309, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 р. у справі № 200/284/19-а задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 р. у справі № 200/284/19-а скасувати.

Провадження у справі 200/284/19-а за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Повне судове рішення складено та підписано 09 квітня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

А.А.Блохін