Справа № 750/305/19
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Чернігів Справа № 750/305/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Пустовойта А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новозаводського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_3 про скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Новозаводського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - відповідач), у якому просить скасувати постанову про накладення штрафу від 22.10.2018.

Позов мотивовано тим, що невиконання рішення суду відбулось з поважних причин, а саме: хворобливого стану здоров'я дитини, тому оскаржувана постанова є протиправною та прийнятою без урахування всіх обставин. Також зазначив, що у нього відсутні мотиви та безпідставні причини чинити ОСОБА_3 перешкоди у спілкуванні і вихованні онуки, ОСОБА_4

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.02.2019 справу передано на розгляд Чернігівському окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2019 справу передано для розгляду судді Бородавкіній С.В.

Ухвалою судді від 01.04.2019 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду у відкрите судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду та залучено до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні та пояснив, що оскаржувана постанова винесена у зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 рішення суду без поважних причин.

Третя особа у судове засідання не прибула.

Заслухавши присутніх в судовому засіданні сторін, дослідивши матеріали справи, суд враховує такі обставини.

Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.04.2018 у справі №751/8779/17, яке набрало законної сили 12.07.2018, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково: зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у спілкуванні і у вихованні онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначено способи участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення систематичних зустрічей баби з дитиною кожної першої та третьої суботи місяця з 10.00 до 18.00 години з участю батька перші 3 (три) зустрічі, а в подальшому без участі батька - ОСОБА_1, за місцем проживання дитини або у місцях загального дозвілля у м. Чернігові, за умови задовільного стану здоров'я дитини, з повідомленням батькові дитини про місце перебування, обов'язкового повернення дитини батькові в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей даного віку (а.с. 12-13).

03.09.2018 відповідачем відкрито виконавче провадження ВП №57126075 з примусового виконання вищевказаного рішення суду, що підтверджується відповідною постановою (а.с. 14).

Як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2018 під час виходу за адресою АДРЕСА_1 державним виконавцем встановлено, що доступу у спілкуванні з дитиною стягувачу не надано, про що складено акт.

У зв'язку з наведеним, 22.10.2018 відповідачем винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення суду (а.с. 15).

Не погоджуючись з винесеною відповідачем постановою про накладення штрафу, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1, 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 64-1 Закону №1404-VIII виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов'язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, остання винесена відповідачем у зв'язку з тим, що 20.10.2018 державним виконавцем здійснено перевірку виконання ОСОБА_1 рішення у час та за місцем побачення, визначених рішенням, та встановлено, що боржник ОСОБА_1 чинив перешкоди ОСОБА_3 (стягувач) у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Боржник до державного виконавця із заявою про те, що дитина перебуває у незадовільному стані здоров'я не звертався.

На підтвердження вищенаведених обставин представником відповідача у судовому засіданні надано акт державного виконавця від 20.10.2018, складений у присутності стягувача, представника ЧВП ГУНП в Чернігівській області та представника служби у справах дітей Новозаводської ради м. Чернігова (а.с. 65).

У свою чергу, позивач зазначає, що ОСОБА_3 20.10.2018 не змогла зустрітись з онукою у зв'язку із хворобою дитини. Тобто невиконання рішення суду без поважних причин не відбулось. На підтвердження наведеного посилається на довідку медичного характеру та відповідь ЧВП ГУНП в Чернігівській області.

Однак, вказані доводи позивача суд вважає необґрунтованими, враховуючи таке.

Зі змісту наявної у матеріалах справи довідки Дитячої поліклініки №1 Чернігівської міської ради від 03.10.2018 (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_4 (2015 р.н.) хворіла 03.10.2018. Також позивачем у судове засідання на підтвердження своєї позиції було надано довідку Дитячої поліклініки №1 від 17.10.2018 (а.с. 63). Однак, зі змісту останньої вбачається, що ОСОБА_4 (2015 р.н.) не відвідувала ясла, садок, школу 17.10.2018. У свою чергу, у довідці зазначено, що дитина здорова; дитячий колектив відвідувати може, що засвідчив лікар своєю печаткою та підписом. Тобто, довідка видана на один день - 17.10.2018.

Таким чином, з наданих ОСОБА_1 довідок не вбачається, що онука ОСОБА_3 мала незадовільний стан здоров'я саме у період здійснення виконавчих дій (20.10.2018).

Також листом від 15.11.2018 Чернігівський відділ поліції ГУНП в Чернігівській області повідомив, що капітан поліції Матвієнко О.В. 20.10.2018 при виході за адресою АДРЕСА_1 забезпечував охорону громадського порядку та фізичний захист державного виконавця та осіб, залучених при проведенні виконавчих дій. Під час проведення виконавчих дій до учасників виконавчих дій вийшла невідома жінка, яка частково відчинивши ворота двору пред'явила якийсь листок паперу, зі змістом якого ознайомитись не представилося можливим, оскільки остання одразу після цього зачинила ворота і пішла до будинку, про що працівником ДВС було складено відповідний акт (а.с. 11).

Тобто, вказаним листом підтверджується, що під час проведення виконавчих дій 20.10.2018 стягувача не було допущено до спілкування з онукою, при цьому доказів, які б перешкоджали виконанню рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова надано не було. Так, невідомою жінкою пред'явлено якийсь листок паперу, але його зміст до учасників виконавчих дій доведений не був, тому суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1, що вказаний документ підтверджував хворобу дитини.

Крім того, суд звертає увагу, що частиною першою статті 19 Закону №1404-VIII передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, у тому числі, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Однак, незважаючи на наведене, ОСОБА_1 у встановленому порядку не повідомляв відповідача, що стан здоров'я дитини перешкоджає виконанню рішення суду, ні до, ні під час проведення виконавчих дій.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700,00 грн. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже, відсутні правові підстави для скасування даної постанови, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2) до Новозаводського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (, вул. Шевченка, 118, м. Чернігів, 14030), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_3). про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Бородавкіна