Справа № 826/4380/17
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4380/17 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Так-Агро" до Міністерства аграрної політики та продовольства України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, Департамент агропромислового розвитку Київської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Так-Агро» звернулось до суду з позовною заявою до Міністерства аграрної політики та продовольства України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, Департамент агропромислового розвитку Київської обласної державної адміністрації, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України, що виразилась у непогашенні кредиторської заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Так-Агро» () 399 338, 00 грн. за бюджетною програмою 2801180 "Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі" за заходом - здійснення фінансової підтримки підприємств агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів.

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Так-Агро» () заборгованість у розмірі 399 338, 00 грн. за бюджетною програмою 2801180 "Фінансова підтримка заходів агропромисловому комплексі" на здійснення фінансової підтримки підприємств агропромислового комплексу через механізм здешевлення, шляхом списання з наявних бюджетних програм Міністерства аграрної політики та продовольства України.

- стягнути з Міністерства аграрної політики та продовольства України () судовий збір.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про закриття провадження у справі та повернення судового збору.

Закрито провадження у справі №826/4380/17 за позовом ТОВ «Так-Агро» до Міністерства аграрної політики та продовольства України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, Департамент агропромислового розвитку Київської обласної державної адміністрації, про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів.

Присуджено до стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Так-Агро» (09800, Київська обл., м. Тетіїв, вул. Плоханівська, 76, ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства аграрної політики та продовольства України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24, ) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 7590,07 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Міністерство аграрної політики та продовольства України звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат зі скаржника та ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідчача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як убачається із оскаржуваної ухвали, та дана обставина підтверджується матеріалам справи, в ході розгляду справи представником позивача було подано на розгляд суду клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з добровільним погашенням відповідачем заборгованості перед позивачем.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб'єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом вирішення даної справи є бездіяльність відповідача щодо погашення кредиторської заборгованості перед позивачем за відповідною бюджетною програмою.

Також судом першої інстанції було встановлено, що кредиторська заборгованість перед позивачем погашена відповідачем добровільно, отже права позивача відновлені і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання такої бездіяльності протиправними після погашення заборгованості.

Крім того суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства аграрної політики та продовольства України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24, ) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 7590,07 грн.

Міністерство аграрної політики та продовольства України вважає, що судом невірно було здійснено розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом (ч.2 ст. 132 КАС).

Чинний Кодекс адміністративного судочинства України чітко не визначає порядку відшкодування позивачу судових витрат, в т.ч. судового збору, сплаченого за подачу до суду адміністративного позову у разі закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.8 ч.1 ст. 238 КАС України.

Тому, виходячи з вимог ст. 132 КАС України, колегія суддів вважає, у даному випадку необхідно при вирішенні питання судових витрат слід керуватися Законом України "Про судовий збір", зокрема, п.5 ч.1 ст. 7 Закону, відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається із оскаржуваного судового рішення, провадження у справі було закрито відповідно до п. 8 частини 1 ст. 238 КАС України.

Приймаючи ухвалу про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції неправильно тлумачив Закон України "Про судовий збір", оскільки пунктом 5 ч.1 даної статті передбачено повернення судового збору, а не його стягнення з відповідачів.

Відповідно до п. 4 ч 1 ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що неправильне застосування норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який підлягає застосуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду в частині стягнення судових витрат та ухвалити в цій частині постанову про повернення позивачу сплаченого судового збору. В решті ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року скасувати в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства аграрної політики та продовольства України та ухвалити у справі постанову наступного змісту.

Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Так-Агро" (09800, Київська обл., м. Тетіїв, вул. Плоханівська 76, ) сплачений судовий збір згідно платіжних доручень від 10 березня 2017 року № 3418 та № 3419 у розмірі 7 590 (сім тисяч п'ятсот дев'яносто) гривень 07 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Суддя Степанюк А.Г.