Справа № 460/89/19
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2189/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Гром І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року (ухвалена головуючим-суддею Комшелюк Т.О. у м. Рівне, дата складання повного тексту судового рішення 31 січня 2019 року) за адміністративним позовом Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» (далі - РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал», підприємство, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило скасувати постанову заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - УДВС ГТУЮ у Рівненській області, Управління, відповідач) Бедикало В.В. про передачу матеріалів виконавчого провадження від 02.11.2018.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, УДВС ГТУЮ у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій через неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позов було задоволено саме до Управління, проте, у позові, повістках, телефонограмах, клопотаннях позивача та повідомленнях про врученнях поштового відправлення, відповідачем зазначено відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області. Також вказує на порушення вимог ст.48 КАС України, яке полягало у заміні первісного відповідача на Управління без винесення процесуального документу та відсутності не це згоди позивача. По суті вказує на те, що Управлінням правомірно було передано зведене виконавче провадження №57432584 на підставі абз.6 п.6 Інструкції. Водночас, апелянт звертає увагу на пропуск строку оскарження оспорюваної постанови.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення повісток.

Від позивача 03.04.2019 до суду надійшло клопотання, у якому він просить відкласти розгляд справи, у зв'язку з перебуванням представника підприємства в іншому судовому засіданні по розгляду справи №569/14664/17.

З урахуванням скорочених термінів розгляду даної справи та відомостей єдиного реєстру судових рішень (http://reestr.court.gov.ua/Review/69639664), згідно яких цивільна справа за №569/14664/17, участь у якій представника позивача слугувала ініціюванню вказаного клопотання, перебуває в провадженні суду з 18.10.2017, колегія суддів вважає що заявлене клопотання не може бути задоволено.

Крім того, неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином відповідно до положень статті 286 КАС України, не перешкоджає розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта Бедикайла В.В., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГУТЮ у Рівненській області перебувають виконавчі провадження №№28479879, 34934588, 42089418, 42091575, 47654241, 53564313, 53847344, 53847582, 54025580, 54781831, 55606686, які об'єднані у зведене виконавче провадження №57432584, про стягнення заборгованості з РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал».

02.11.2018 заступником начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальником УДВС ГТУЮ у Рівненській області Бедикало В.В. була винесена постанова, якою вирішено передати вказані виконавчі провадження, які об'єднані у зведене виконавче провадження №57432584, з відділу примусового виконання рішень до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області.

Не погодившись з постановою про передачу матеріалів виконавчого провадження від 02.11.2018 позивач звернувся з позовом до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що до повноважень начальника УДВС належить виключно вирішення питання про передачу виконавчих проваджень до відділу примусового виконання рішень (п.7 Розділу 5 Інструкції). Разом з тим, до його компетенції не належить вирішення питання щодо передачі виконавчого провадження з відділу примусового виконання рішень до інших органів державної виконавчої служби, оскільки це прямо не передбачено чинним законодавством України, а тому вважав, що оспорювана постанова винесена за відсутності належних на те повноважень.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, внаслідок чого воно підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Указом Президента України №385/2011 від 06.04.2011 було затверджено Положення про Державну виконавчу службу України, відповідно до пункту 7 якого ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Згідно Положення про Державну виконавчу службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 02.07.2014, Державна виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів відповідно до закону.

З 07.04.2015 вказане Положення втратило чинність у зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №150 від 31.03.2015, якою погоджено пропозицією Міністерства юстиції України щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України №17 від 21.01.2015 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» (далі - Постанова №17) функцій і повноважень Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, які припинені.

Відповідно до Постанови №17 було ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. Крім того, пунктом 2 встановлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Статтею 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що систему органів примусового виконання рішень становлять : 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно п.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016 «Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1302/29432, органами державної виконавчої служби є : Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Таким чином, відповідачами у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби.

Процесуальні дії суду першої інстанції у випадку пред'явлення позову до неналежного відповідача врегульовані статтею 48 КАС України.

Так, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином, згідно ст.48 КАС України, заміна неналежної сторони відноситься до повноважень суду першої інстанції. При цьому, суд апеляційної інстанції на стадії перегляду судових рішень в апеляційному порядку такими процесуальними можливостями не наділений.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, позовні вимоги були пред'явлені позивачем безпосередньо до відділу примусового виконання рішень.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом до УДВС ГТУЮ у Рівненській області, при цьому, не здійснено процесуальних дій по залученню другого відповідача чи заміні неналежного відповідача, порушивши права Управління, задовольняючи позов.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Водночас слід зазначити, що суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних можливостей здійснити заміну неналежного відповідача або залучити другого відповідача на стадії апеляційного перегляду.

Згідно п.4 ч.3 ст.317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Щодо стягнення судового збору на користь Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, то такий не підлягає задоволенню відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.315, 317, 321, 322, 325 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року по справі №460/89/19 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 12.04.2019.