Справа № 520/809/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 квітня 2019 р. Справа № 520/809/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Вязьмітіновій Т.В.,

за участю:

представника позивача - Волкової Н.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (61003, м. Харків, пл. Констутуції, 7) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) про зобов'язання вчинити певні дії, -, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (надалі за текстом - Інспекція), звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі за текстом - ФОП ОСОБА_2, відповідач), в якому просить суд:

- зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 здійснити перебудову "Нежитлової будівлі літ. "Щ-2" по АДРЕСА_2", в стан, що існував до початку реконструкції та відповідає поверхневому плану нежитлової будівлі літ. "Щ-2" від 10.08.2012 року, виготовленому Харківським міським бюро технічної інвентаризації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами позапланової перевірки (акт від 11.05.2018 року № 353/428-А) встановлено факт, що на земельній ділянці (кадастровий номер НОМЕР_2) за адресою: АДРЕСА_2 розташована нежитлова будівля літ. «Щ-2». Відповідачу надано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудування та архітектури від 11.05.2018 року №353/428-Пр-У терміном усунення порушень до 11.07.2018 року. Під час проведення позапланового заходу від 25.07.2018 року № 821-Н встановлено невиконання припису від 11.05.2018 року № 353/428-Пр-У. 28.08.2018 року відповідачу повторно надано припис №821-Пр-У з терміном усунення порушення до 22.10.2018 року, які своєчасно виконанні не були.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на зміст обґрунтувань позову та наявні матеріали справи доказах.

Відповідач до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, правом надання відзиву на адміністративний позов не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Інспекцією під час позапланової перевірки (службова записка щодо виявлення самочинного будівництва від 18.04.2018 року) на об'єкті: «Нежитлова будівля літ. «Щ-2» по АДРЕСА_2» (Акт від 11.05.2018 року № 353/428-А) встановлено, що на земельній ділянці (кадастровий НОМЕР_2) за адресою: АДРЕСА_2 розташована нежитлова будівля літ. «Щ-2». загальною площею 1908. 2 кв.м., яка належить ФОП ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності від 27.03.2013 № 1666471.

Земельна ділянка (кадастровий НОМЕР_2) загальною площею 0,2074 га за адресою: АДРЕСА_2 належить ФОП ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.04.2013 року №194.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_2, здійснює діяльність з оптової торгівлі м'ясом і м'ясними продуктами.

В ході перевірки встановлено, що до будівлі літ. «Щ-2» (нежитлова будівля промислового призначення, що включає в себе ряд морозильних камер) з боку приміщення № 12 збудована одноповерхова прибудова, орієнтовною площею 70 кв.м. (за зовнішніми ознаками додаткова морозильна камера).

Документи на зазначену прибудову щодо наявності права власності з боку відповідача не представлені.

Об'єкт має ознаки об'єкта з незначними наслідками CCI.

В єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України, відсутня інформація щодо зазначеного об'єкта.

Відповідно до листа Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради від 07.05.2018 року № 3765/0/27-18 (вх.№747/0/249-18 від 08.05.2018) вихідні дані, а саме містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта по АДРЕСА_2 не надавались.

Під час проведення перевірки не було представлено документ, що надає право на виконання будівельних робіт, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 36 та абз.2 п. 5 п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, не представлена проектна документація та документи щодо прийняття в експлуатацію, що передбачене абз.1 ч. 1, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз.1 п. З п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461.

ФОП ОСОБА_2, надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11.05.2018 року № 353/428-Пр-У з терміном усунення порушення до 11.07.2018 року.

Під час виходу на об'єкт, щодо перевірки виконання вимог припису № 353/428-Пр-У від 11.05.2018 року (направлення Інспекції для проведення позапланового заходу від 25.07.2018 року № 821-М здійснено вихід на об'єкт: «Нежитлова будівля літ. «Щ-2» по АДРЕСА_2», термін перевірки з 09.08.2018 року до 22.08.2018 року) встановлено невиконання обов'язкового для виконання припису щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 353/428-Пр-У від 11.05.2018 року, виданого Інспекцією.

В єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України, відсутня інформація щодо об'єкта за вищевказаною адресою. Об'єкт знаходиться в незмінному стані.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що вимоги припису 353/428-Пр-У від 11.05.2018 року не виконані, що є порушенням п.п. «б» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз.3 п.п. 3 п. 11, абз.4 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553.

ФОП ОСОБА_2, повторно надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.08.2018 року № 821-Пр-У, терміном усунення порушення до 22.10.2018 року.

Під час виходу на місце щодо перевірки виконання вимог припису № 821-Пр-У від 22.08.2018 року (направлення Інспекції від 24.10.2018 року № 1148-Н) встановлено наявність одноповерхової нежитлової прибудови, орієнтовною площею 70 кв.м., з боку приміщення №12 до будівлі літ. «Щ-2» по АДРЕСА_2. Суб'єкт містобудування, що має відношення до даного об'єкта з відповідними підтверджуючими документами був відсутній.

В єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розмішеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України, відсутня інформація щодо прибудови до будівлі літ. «Щ-2» по АДРЕСА_2.

Таким чином вимоги припису від 22.08.2018 року № 821-Пр-У не виконані, що є порушенням п.п. «а» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз.2 п.п. 3 п. 11 та абз.4 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури. До об'єктів будівництва не належать нафтові і газові свердловини та об'єкти їх влаштування.

З аналізу вказаних норм вбачається, що законодавцем не виключені малі архітектурні споруди з числа об'єктів будівництва, а отже вимоги вказаного закону розповсюджують свою дію в тому числі й на будівництво малих архітектурних споруд.

Згідно положень ст. 5 вказаного закону програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня. Вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

- отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

- розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

- затвердження проектної документації;

- виконання підготовчих та будівельних робіт;

- прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

- реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проект об'єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов'язковою участю головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Проекти об'єктів архітектури затверджуються замовником.

Порядок розроблення проектної документації на будівництво об'єктів затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 45 від 16.05.2011 року.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів". Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 року №244, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1330/20068 (надалі - Порядок) (п. 2) Підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди (додаток 1). Замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди. До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування тимчасової споруди, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів тимчасової споруди з прив'язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація).

Цей перелік документів є вичерпним.

Відповідність намірів щодо місця розташування тимчасової споруди комплексній схемі розміщення тимчасової споруди (у разі її наявності), будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Про відповідність намірів замовника щодо місця розташування тимчасової споруди комплексній схемі розміщення тимчасової споруди (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення тимчасової споруди.

Для оформлення паспорта прив'язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив'язки тимчасової споруди, до якої додає: схему розміщення тимчасової споруди (додаток 1); ескізи фасадів тимчасової споруди у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних тимчасової споруди), які виготовляє суб'єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб'єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів України"; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Відповідно до ст. 34 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (CCI), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України або видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками.

Виконувати будівельні роботи, без подання відповідного повідомлення забороняється (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є. зокрема, виявлення самочинного будівництва.

Згідно з ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив будівництво без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

З урахуванням викладеного об'єкт "нежитлова будівля літ. "Щ-2" по АДРЕСА_2» є самочинним будівництвом, як такий, що збудований без додержання вимог, встановлених законом та без отримання дозвільних документів, в тому числі на здійснення будівництва тимчасової споруди.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, з істотними відхиленнями від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, або з істотним порушенням будівельних норм та правил видає припис про усунення порушень невиконання, якого є підставою для звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Слід зазначити, що можливість здійснити перебудову передбачена у випадках, коли є відхилення від затвердженого проекту, тобто коли є такий проект і можливо здійснити перебудову відповідно до проекту.

Відповідач в установлений строк добровільно не виконав вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 237-Пр-У від 30.03.2018 року, з огляду на що, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про будівельні норми» будівельні норми - це затверджений суб'єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов'язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Державні будівельні норми - це нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування га архітектури.

Згідно із пунктами 3.2. 3.17. 3.21 ДБП А.2.2-3-2014 «Склад га зміст проектної документації на будівництво» будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва.

Проектна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об'єктів будівництва.

Реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Пунктом 4.1 вказаного ДБН встановлено, що проектна документація для будівництва має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил. Не допускається розроблення проектної документації без інженерних вишукувань, що повинні бути виконані відповідно до ДБН А.2.1-1 на нових земельних ділянках, а при реконструкції та капітальному ремонті об'єктів - без уточнення раніше виконаних інженерних вишукувань та інструментального обстеження об'єктів.

Згідно з п. 6.2 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» підготовка до будівництва передбачає здійснення зокрема таких організаційних заходів: забезпечення об'єкта будівництва відповідною проектною та проектно-технологічною документацією; оформлення передбачених чинним законодавством документів дозвільного характеру щодо виконання підготовчих та будівельних робіт на об'єкті будівництва; забезпечення комплексної безпеки будівництва; організація авторського та технічного нагляду, а за необхідності - науково-технічного супроводу будівництва об'єкта; забезпечення об'єкта будівництва засобами цивільного та протипожежного захисту.

Пунктом 7.2 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» встановлено, що будівельні роботи на об'єкті будівництва мають здійснюватися на підставі декларативно-дозвільних документів на їх виконання у відповідності з вимогами законодавства.

Отже, як вже зазначалось об'єкт «Нежитлова будівля літ. «Щ-2» по АДРЕСА_2» є самочинним будівництвом, як такий, що збудований без дотримання містобудівних умов та обмежень, без проектної документації та необхідних дозвільних документів на будівництво.

Розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (61003, м. Харків, пл. Констутуції, 7) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) здійснити перебудову "Нежитлової будівлі літ. "Щ-2" по АДРЕСА_2", в стан, що існував до початку реконструкції та відповідає по поверховому плану нежитлової будівлі літ. "Щ-2" від 10.08.2012 року, виготовленому Харківським міським бюро технічної інвентаризації.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 квітня 2019 року.

Суддя Ю.О. Супрун