Справа № 299/303/19
Суддя: Трагнюк В. Р.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/303/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про оскарження постанов по справі про порушення митних правил, визнання протиправними та скасування постанов в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування постанов в справі про порушення митних правил за №№: 5214/30500/18 від 28.12.2018 року, 4000/30500/18 від 19.09.2018 року.

Позов обґрунтовує тим, що постанови про порушення митних правил за №5214/30500/18 від 28.12.2018 року, № 4000/30500/18 від 19.09.2018 року є такими, що винесені з порушенням прав і законних інтересів позивача, норм КУпАП України (далі Кодексу), Митного кодексу України (далі - Кодексу) та наказу Міністерства фінансів України за №566 від 02.07.2016 року "Про затвердження Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративне правопорушення», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 р. за № 1046/29176 (далі - Наказ), зокрема, позивачем не було вчинено порушень, передбачених ст.ст. 470, 485 Митного кодексу України, як і дій спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, тому законних підстав для винесення постанов у відповідача не було.

Постановою відповідача від 19.09.2018 р. його притягнуто до відповідальності за те, що «22.08.2018 року о 12 год. 33 хв. з в зону митного контролю митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС на смугу «Зелений коридор» у напрямку «виїзд з України» на легковому автомобілі «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1. Для митного контролю водієм було подано контрольний талон для переміщення по смузі «зелений коридор», документ, що посвідчує особу водія (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3) та пасажира, реєстраційний документ на транспортний засіб (технічний паспорт HDH-K-0-218/18-00067). Під час перевірки документів, на підставі інформації центральної бази даних Єдиної автоматизованої Інформаційної системи Держмитслужби встановленого даний транспортний засіб був ввезений громадянином України ОСОБА_1 Іановичем на митну територію України 12.08.2018 року о 14 год. 35 хв. Через митний пост «Вилок» Закарпатської митниці в митному режимі «Транзит». Згідно п.1 ст.95 Митного кодексу України, строк транзиту транспортного засобу через митну територію України не повинен перевищувати 10 діб, а в разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб. Згідно пояснення громадянина ОСОБА_1, яке знаходиться у матеріалах справи, він не вивіз в межах встановленого терміну за митний кордон України транспортний засіб, ввезений з метою транзиту через територію України, так як інспектор неправильно вніс його адресу проживання і не попередив його, що автомобіль оформлено в митному режимі транзит. Однак, документи, які б підтверджували факт проживання за межами України, не надав. В період з 12.08.2018 року по 22.08.2018 року транспортний засіб марки «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2 номер кузова НОМЕР_1 в ремонті не перебував, громадянин України ОСОБА_1 на лікуванні не знаходився, в митний орган з метою продовження строку транзиту не звертався. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 перевищив більше ніж на 1 добу, але не більше ніж 10 діб встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення, вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.470 Митного кодексу України».

У паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 наявна відмітка Посольства України в Чеській Республіці «ПОСТІЙНЕ ПРОЖИВАННЯ», що і давало змогу ввозити автомобіль, який був оформлений на нього, в режимі «тимчасове ввезення терміном до одного року», про що він вказував у письмовому пояснення.

Постановою відповідача від 28.12.2018 року позивача притягнуто до відповідальності за те, що 07.11.2018 року о 19 год. 48 хв. в зону митного контролю митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС на смугу «зелений коридор» у напрямку «виїзд з України» заїхав легковий автомобіль марки «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_1. Разом із ним в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_3. Для митного контролю водієм було подано контрольний талон для переміщення по смузі «зелений коридор», документ, що посвідчує особу водія (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3), та пасажира, реєстраційний документ на транспортний засіб (технічний паспорт до автомобіля HDH-K-0- 218/18-00067). Під час перевірки документів, на підставі інформації центральної бази даних Єдиної Автоматизованої системи Держмитслужби встановлено, що даний транспортний засіб був ввезений громадянином України ОСОБА_1, мешканцем АДРЕСА_1 на митну територію України 03.09.2018 року о 21 год. 22 хв. через митний пост «Вилок» Закарпатської митниці в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» на підставі відміток в паспорті Посольства України в Чеській Республіці «ПОСТІЙНЕ ПРОЖИВАННЯ». В подальшому митного контролю встановлено наявність орієнтування від 30.08.2018 року №07-70-20-28/11542, що стосується громадянина ОСОБА_1, що громадянин України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до посольства України в Чеській Республіці з клопотанням про оформлення постійного місця проживання в Чехії не звертався, на постійному консульському обліку не перебуває. Згідно пояснення громадянина ОСОБА_1, яке знаходиться у матеріалах справи, він дійсно ввіз на митну територію України автомобіль марки «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2, номер кузову НОМЕР_1 03 вересня 2018 року в митному режимі «тимчасове ввезення». На даний час проживає в Чеській Республіці, м.Прага-10, вул.Стародубицька, 1. Згідно інформації, отриманої в мережі інтернет вартість подібного до автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOURAN», кузов номер НОМЕР_1, реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2, становить 2450 євро, що по курсу НБУ станом на 03.09.2018 складає 80628,40 грн. Сума митних платежів, що фактично підлягають сплаті при ввезенні для випуску у вільний обіг вказаного транспортного засобу станом на 03.09.2018 року становить 209970,25 грн. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 подавши під час митного контролю та оформлення транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TOURAN», кузов номер НОМЕР_1, реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2, паспорт громадянина України НОМЕР_3 від 05.04.2017 року з підробленою відміткою про постійне місце проживання в Чеській Республіці та заявивши митному органу постійне місце проживання за межами митної території України, вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що вказує на наявність в його діях ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. Постановою Закарпатської митниці від 19.09.2018 року в справі про порушення митних правил №4000/30500/18 громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Станом на момент винесення постанови 28.12.2018 року у відповідача не було жодного належного і допустимого доказу (зокрема повідомлення про підозру, вироку) про підроблення відмітки Посольства України в Чеській Республіці «ПОСТІЙНЕ ПРОЖИВАННЯ» у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3.

Дані обставини підтверджені висновком експерта за №4/342 від 27.11.2018 року внесеному по кримінальному провадженні до ЄРДР за №0001137 від 08.11.2018 року, печатки не підроблені.

Позивач посилаючись на відсутність в його діях складу порушень, передбачених ст.ст. 470, 485 МК України, просить скасувати прийняті відповідачем рішення, як протиправні.

Також просить поновити строк на оскарження прийнятих відповідачем рішень/постанов, оскільки строк на оскарження ним пропущено з поважних причин, внаслідок отримання таких за місцем реєстрації з пропуском 10 денного строку на їх оскарження.

Ухвалою суду 04.02.2019 року пропущений позивачем строк на оскарження прийнятих рішень поновлено та відкрито провадження у справі (а.с.24-25). Приєднано відзив на позовну заяву, який подано представником відповідача (а.с.35-39).

Представник відповідача Закарпатської митниці ДФС України подав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що позов не підлягає до задоволення. Постанови про порушення митних правил винесені з дотриманням вимог чинного законодавства України; адміністративне правопорушення були вчинені позивачем, адміністративні стягнення накладено правомірно. Відповідно до отриманої інформації з Посольства України в Чеській Республіці, ОСОБА_1 з клопотанням про оформлення постійного місця проживання в Чехії не звертався, на постійному консульському обліку не перебуває. Саме така офіційна відповідь консульської установи дає підстави вважати, що відмітка в паспорті громадянина України ОСОБА_1 є підробленою або отриманою незаконним шляхом. Обставина наведена позивачем щодо неповідомлення його про розгляд справи на 28.12.2018 року не відповідає дійсності, оскільки повідомлення про розгляд справи було надіслано, як за адресою в Україні, так і за адресою в Чеській Республіці, із зазначенням місця та часу розгляду справи. Згідно поштового повідомлення повідомлення про розгляд справи ОСОБА_1 отримав 27.11.2018 року у с. Широке Виноградівського району. А лист, направлений в Чеську Республіку, повернувся без вручення із відміткою "Moved Odstehovan", тобто "не проживає", що факт не проживання позивача в Чеській Республіці.

Розрахована сума штрафу становить 300 відсотків митних платежів, що фактично підлягає сплаті для випуску у вільний обіг ввезеного громадянином ОСОБА_1 транспортного засобу. Оскільки даний автомобіль не вилучався, то за основу розрахунків взято вартість подібного автомобіля в Німеччині згідно Інтернет сайту "Mobile.de". Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 є резидентом, то згідно пункту 3 статті 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотнє вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

З наведених підстав, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що у встановленому порядку перебуває на консульському обліку у Чеській Республіці. Цьому передувало з"явлення до консульської установи в м. Прага, написання власноручно заяви, вчинення інших дій. У паспорті громадянина України йому проставлено було відповідний штамп. Як йому відомо з матеріалів кримінального провадження штамп у паспорті про взяття його на консульський облік не є підроблений. На даний час транспортний засіб Фольксваген Тауран є ним розмитнений та сплачено всі платежі.

Представник відповідача Закарпатської митниці ДФС України в судове засідання не з"явися, належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено у його відсутності, відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до постанови заступника начальника Закарпатської митниці ДФС від 19.09.2018 року, позивача ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України у виді штрафу у розмірі 3400 гривень (а.с.17-18).

Мотивами для прийняття такого рішення слугували встановлені обставини, які викладені у оскаржуваній постанові.

Так, 22.08.2018 року в зону митного контролю митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС на смугу «Зелений коридор» у напрямку «виїзд з України» заїхав легковий автомобіль «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1. Для митного контролю водієм було подано контрольний талон для переміщення по смузі «зелений коридор», документ, що посвідчує особу водія (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3) та пасажира, реєстраційний документ на транспортний засіб (технічний паспорт HDH-K-0-218/18-00067).

Під час перевірки документів, на підставі інформації центральної бази даних Єдиної автоматизованої Інформаційної системи Держмитслужби встановленого даний транспортний засіб був ввезений громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України 12.08.2018 року о 14 год. 35 хв. через митний пост «Вилок» Закарпатської митниці в митному режимі «Транзит».

Згідно п. 1 ст. 95 Митного кодексу України, строк транзиту транспортного засобу через митну територію України не повинен перевищувати 10 діб, а в разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Згідно пояснення громадянина ОСОБА_1 він не вивіз в межах встановленого терміну за митний кордон України транспортний засіб, ввезений з метою транзиту через територію України, так як інспектор неправильно вніс його адресу проживання і не попередив його, що автомобіль оформлено в митному режимі транзит. Однак, документи, які б підтверджували факт проживання за межами України, не надав. В період з 12.08.2018 року по 22.08.2018 року транспортний засіб марки «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2 номер кузова НОМЕР_1 в ремонті не перебував, громадянин України ОСОБА_1 на лікуванні не знаходився, в митний орган з метою продовження строку транзиту не звертався.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 перевищив більше ніж на 1 добу, але не більше ніж 10 діб встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення, вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України, у зв"язку з чим до нього застосовано стягнення в межах санкції статті за якою його визнано винним.

Судом не встановлено обставини, які б слугували для скасування прийнятого відповідачем рішення/постанови від 19.09.2018 року.

Так, відповідно до ст. 531 МК України - підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Наведена позивачем обставина про перебування його на консульському обліку при ввезені транспортного засобу на територію України 12.08.2018 року, що надавало йому право користування транспортним засобом терміном до одного року, з урахуванням встановлених судом обставин, не є підставою для скасування постанови, оскільки 12.08.2018 року позивачем не було ввезено транспортний засіб, відповідно до особливостей і порядку встановленого ст. 380 МК України. З 12.08.2018 року транспортний засіб перебував на території України в режимі транзит, строк якого в зоні діяльності однієї митниці становив 5 діб, відповідно до п. 1 ст. 95 МК України.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови від 19.09.2018 року.

Щодо вимог позову про скасування постанови від 28.12.2018 року, суд встановив наступне.

Старшим державним інспектором ВОР № 3 Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Закарпатської митниці ДФС Фовріш А.Т. 07.11.2018 року складено відносно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 5214/30500/18 за ст. 485 МК України (а.с.19-21).

Про розгляд справи ОСОБА_1 повідомлений належним чином в порядку ч. 2 ст. 526 МК України, як за місцем проживання в України так і за повідомленою ним адресою проживання в Чеській Республіці, що стверджується рекомендованими поштовими відправленнями, у зв"язку з чим твердження позивача про неналежне його повідомлення про розгляд справи суд відхиляє (а.с.44-47).

Постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС від 28.12.2018 року, позивача ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 470 МК України у виді штрафу у розмірі 629910,75 грн. (а.с.14-16).

Мотивами для прийняття такого рішення слугували викладені у оскаржуваній постанові обставини.

07.11.2018 року о 19 год. 48 хв. в зону митного контролю митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС на смугу «зелений коридор» у напрямку «виїзд з України» заїхав легковий автомобіль марки «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_1. Разом із ним в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_3. Для митного контролю водієм було подано контрольний талон для переміщення по смузі «зелений коридор», документ, що посвідчує особу водія (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3), та пасажира, реєстраційний документ на транспортний засіб (технічний паспорт до автомобіля HDH-K-0- 218/18-00067). Під час перевірки документів, на підставі інформації центральної бази даних Єдиної Автоматизованої системи Держмитслужби встановлено, що даний транспортний засіб був ввезений громадянином України ОСОБА_1, мешканцем АДРЕСА_1 на митну територію України 03.09.2018 року о 21 год. 22 хв. через митний пост «Вилок» Закарпатської митниці в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» на підставі відміток в паспорті Посольства України в Чеській Республіці «ПОСТІЙНЕ ПРОЖИВАННЯ». В подальшому митного контролю встановлено наявність орієнтування від 30.08.2018 року №07-70-20-28/11542, що стосується громадянина ОСОБА_1, що громадянин України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до посольства України в Чеській Республіці з клопотанням про оформлення постійного місця проживання в Чехії не звертався, на постійному консульському обліку не перебуває.

Згідно пояснення громадянина ОСОБА_1, яке знаходиться у матеріалах справи, він дійсно ввіз на митну територію України автомобіль марки «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2, номер кузову НОМЕР_1 03 вересня 2018 року в митному режимі «тимчасове ввезення». На даний час проживає в Чеській Республіці, м.Прага-10, вул.Стародубицька, 1.

Згідно інформації, отриманої в мережі інтернет вартість подібного до автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOURAN», кузов номер НОМЕР_1, реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2, становить 2450 євро, що по курсу НБУ станом на 03.09.2018 складає 80628,40 грн. Сума митних платежів, що фактично підлягають сплаті при ввезенні для випуску у вільний обіг вказаного транспортного засобу станом на 03.09.2018 року становить 209970,25 грн.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 подавши під час митного контролю та оформлення транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TOURAN», кузов номер НОМЕР_1, реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2, паспорт громадянина України НОМЕР_3 від 05.04.2017 року з підробленою відміткою про постійне місце проживання в Чеській Республіці та заявивши митному органу постійне місце проживання за межами митної території України, вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що вказує на наявність в його діях ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Стаття 485 МК України "Дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів" передбачає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

В матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази, які б підтверджували, що позивачем вчинялись дії, відповідальність за які передбачена наведеною нормою Закону.

Лист, на який посилається відповідач, Посольства України в Чеській Республіці про не перебування його на консульському обліку, на переконання суду, не свідчить про склад правопорушення, передбачений ст. 385 МК України в діях позивача, у зв"язку з чим заперечення відповідача суд відхиляє.

Стаття 380 МК України (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) "Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України" передбачає:

1. Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

2. Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

3. Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, та причепів до них, що класифікуються за товарною позицією 8716 згідно з УКТ ЗЕД, у кількості більше однієї одиниці на кожну товарну позицію дозволяється за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

4. Тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Транспортні засоби, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, та причепи до них, що класифікуються за товарною позицією 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які ввозяться громадянами-резидентами у зв'язку з виконанням своїх обов'язків за укладеними трудовими договорами з підприємствами-нерезидентами, що підтверджується документами відповідних компетентних органів країни реєстрації підприємства-нерезидента, для цілей цього Кодексу вважаються транспортними засобами особистого користування. Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України таких транспортних засобів дозволяється на строк до 10 діб за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п'ятим цієї частини, можуть бути продовжені органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов'язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Таким чином, зазначені норми Митного кодексу України та підзаконними нормативно-правовими актами, виданими на його виконання, не визначено умови щодо перебування особи на консульському обліку в якості вимоги для ввезення товарів зі звільненням від сплати митних платежів, зменшення їх розміру.

Статті 380, 381 МК України передбачають порядок тимчасового ввезення громадянами-нерезидентами/резидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування, визначають й розрізняють строки ввезення транспортних засобів.

Норма, передбачена пп. б п.3 ч. 10 ст. 374 МК України, на яку посилається позивач на виниклі правовідносини не поширюється, оскільки стосується громадян у зв'язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, статтею 485 МК України передбачена наявність спеціальної протиправної мети - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

Тобто, для притягнення до відповідальності відповідно до статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу на звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.03.2018 р. року по справі № 640/7258/17. Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як встановлено статтею 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні письмові докази, відзив на позов, не містять доказів того, що у діях позивача наявний склад правопорушення, передбачений статтею 485 Митного кодексу України, як вчинення дій спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Судом не встановлено дії, які б вчинялись позивачем на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов'язковою ознакою правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, тобто відсутні ознаки суб'єктивної сторони адміністративного правопорушення, а відмітка у паспорті громадянина України для виїзду за кордон про перебування на консульському обліку/чи її відсутність, в даному випадку не утворює в діях позивача склад такого правопорушення, оскільки подання паспорта громадянина України для виїзду за кордон під час митного контролю із заявленням митному органу про постійне місце проживання за межами території України, не є підставою для звільнення особи від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Також, на переконання суду, не може слугувати для притягнення позивача до відповідальності за ст. 385 МК України, обставини, які вказують на те, що Виноградівським ВП розслідується кримінальне провадження № 000 за ч. 4 ст. 358 КК України. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань свідчить виключно про початок проведення досудового розслідування та жодним чином не може свідчить про винуватість особи, відповідно до презумції невинуватості особи, закріпленій у ст. 62 Конституції України.

ст. 531 МК України - підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Враховуючи відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України оскражувана постанова підлягає скасуванню, як протиправна.

Також заслуговують на увагу обставини позову про те, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України, для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно матеріалів постанови митним органом не було встановлено відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився, тому, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган користувався лише даним інтернету.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і. обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За встановлених обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 10, 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 5214/30500/18 від 28.12.2018 року винесену заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушення та міжнародної взаємодії ОСОБА_5, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу 629910 грн. 75 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк

Повне рішення суду

складено 10.04.2019 року