Справа № 520/1186/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

03 квітня 2019 р. Справа № 520/1186/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Вязьмітіновій Т.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДІГО ГРУП" (, 61145, м. Харків, Гімназійна набережна, буд. 16, оф.100/6) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНДІГО ГРУП», (надалі за текстом - ТОВ «ІНДІГО ГРУП», позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (надалі за текстом - ГУДФС у Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- скасувати податкові повідомлення-рішення ГУДФС у Харківській області від 28.09.2018 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2; стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДІГО ГРУП» суму сплаченого судового збору у розмірі 19210,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що камеральна перевірка даних, задекларованих в уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2017 року ТОВ «ІНДІГО ГРУП», за результатами якої складений акт № 11283/20-40-12-13-19/35408021 від 10.08.2018 року, проведена з порушенням положень Податкового кодексу України, без врахування листа платника податків, яким повідомлено про помилкове надання уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з ПДВ за вересень та жовтень 2017 року та проігноровано вимогу позивача щодо визнання їх недійсними. Таким чином, позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення рішення від 28.09.2018 року № НОМЕР_1, № не відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 01.03.2019 року від уповноваженого представника ГУДФС у Харківській області надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «ІНДІГО ГРУП».

В свою чергу 25.03.2019 року до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду позивачем ТОВ «ІНДІГО ГРУП» надана відповідь на відзив.

Відповідачем до суду також надане заперечення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з огляду доводів наданого суду відзиву на позов та заперечення в контексті того, що відповідно до положень Податкового кодексу України, а саме статті 50 передбачений обовязок платника податків надсилати уточнюючий розрахунок до поданої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку, при цьому платник податків має право подавати такий уточнюючий розрахунок не обмежену кількість разів, але ж, позивачем у порушення вказаного припису Податкового кодексу України цього зроблено не було, а натомість наданий лише лист.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку даних, задекларованих в уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2017 року ТОВ «ІНДІГО ГРУП», за наслідками якої складений акт від 10.08.2018 року №11283/20-40-12-13-19/35408021.

За результатами камеральної перевірки встановлено порушення п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198 та п. 201.10 ст. 201 в результаті чого завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1+рядок 20.3 декларації 0110) (рядок 19 декларації 0121-0123, 0130) (переноситься до рядку 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (рядок 21) на суму ПДВ в розмірі 173466 грн., та занижено рядок 9 (усього податкових зобовязань) на суму ПДВ 868867,00 грн..

На підставі висновків вказаного акту перевірки заступником начальника ГУДФС у Харківській області 28.09.2018 року винесене податкове повідомлення-рішення № (форма В4), яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2017 року на суму 173466,00 грн., та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 (форма Р), яким збільшено суму грошового зобовязання податку на додану вартість на загальну суму 1303000,50 грн., з яких - 868867,00 грн., за податковими зобовязаннями та 434434,50 грн., - за штрафними (фінансовими санкціями).

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що ТОВ «ІНДІГО ГРУП» за результатами адміністративного оскарження сум податкових зобов'язань отримало рішення ДФС України від 27.12.2018 року про результати розгляду скарги, яким скарга ТОВ «ІНДІГО ГРУП» залишена без задоволення, податкові повідомлення-рішення від 28.09.2018 року №, № НОМЕР_2 залишені без змін.

Вказані обставини та незгода позивача з вищезазначеними податковими повідомленнями - рішеннями, слугувала підставою його звернення до суду.

По суті виявлених порушень суд зазначає, що підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198 та п. 201.10 ст. 201 в результаті чого завищено суму відємного значення та завищено суму податкового кредиту з ПДВ та як наслідок прийняття контролюючим органом спірних податкових повідомлень-рішень, стали висновки про те, що направляючи до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобовязань по ПДВ у звязку із виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2017 року, ТОВ «ІНДІГО ГРУП» помилково включено до складу податкового кредиту за вересень 2017 року суму ПДВ на підставі податкової накладної, отриманої від ТОВ «Торговий дім АвтоКрАЗ», яку складено у липні 2017 року та зареєстровано у ЄРПН за рішенням комісії ДФС України № 18556/37468941 у жовтні 2017 року.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 46 Податкового кодексу України визначено-податкова декларація, розрахунок, звіт (надалі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено в судовому засіданні, ТОВ «ІНДІГО ГРУП» складено податкову декларацію з ПДВ за вересень 2017 року, яка була прийнята контролюючим органом 20.10.2017 року.

В свою чергу, пунктом 50.1 статті 50 ПК України визначено - у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Враховуючи положення вказаної норми Податкового кодексу України, ТОВ «ІНДІГО ГРУП» направлено до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ у звязку із виправленням самостійно виявлених помилок за період вересень 2017 року, який прийнятий контролюючим органом 12.07.2018 року.

Як встановлено у судовому засіданні, та враховуючи пояснення представника позивача, ТОВ «ІНДІГО ГРУП» встановивши, що уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ у звязку із виправленням самостійно виявлених помилок за період вересень 2017 року був направлений до контролюючого органу помилково, 19.07.2018 року, використовуючи своє право, надане законодавством України, до канцелярії ГУ ДФС у Харківській області надано лист вих.№19/07-2018 від 19.07.2018 року, яким повідомлено про помилкове надання уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з ПДВ за вересень 2017 року та жовтень 2017 року та проханням визнати їх недійсними.

Факт отримання вказаного листа від 19.07.2018 року за вих. № 19/07-2018 не заперечується, а навпаки підтверджується представником відповідача у судовому засіданні під час надання пояснень та згідно позиції, яка викладена у запереченнях, наданих до суду.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до п.п. 75.1.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Суд звертає увагу, на тому, що на сторінці 1 акту камеральної перевірки даних, задекларованих в уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2017 року ТОВ «ІНДІГО ГРУП» вказано, що при перевірці використано: уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ за вересень 2017 року від 12.07.2018 року № НОМЕР_3; Податковий кодекс України від 02.12.2010 року; Порядок заповнення та подання податкової звітності з ПДВ, затверджений наказом Мінфіна від 28.01.2016 року; ІС «Податковий Блок», ІС «Архів електронної звітності», Єдиний реєстр податкових накладних.

Суд зауважує, що на дату складення акту камеральної перевірки, тобто станом на 10.08.2018 року у розпорядженні контролюючого органу вже перебував лист ТОВ «ІНДІГО ГРУП» за вих.№19/07-2018 від 19.07.2018 року, яким платник податків повідомив контролюючий орган про помилкове надання уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з ПДВ за вересень 2017 року та жовтень 2017 року та прохав визнати їх недійсними.

Проте, контролюючим органом у акті від 10.08.2018 року серед переліку використаної інформації не зазначений лист ТОВ «ІНДІГО ГРУП» від 19.07.2018 року, яким платник податків повідомляв про помилковість подання та просив визнати недійсним уточнюючий розрахунок з ПДВ за вересень 2017 року, що свідчить про не обєктивність викладення всієї інформації та документів, які були у розпорядженні контролюючого органу на дату проведення камеральної перевірки та оформлення акту перевірки.

Отже, суд зазначає, що контролюючий орган, отримавши лист ТОВ «ІНДІГО ГРУП» від 19.07.2018 року за вих.№19/07-2018, яким платник податків просив визнати недійсним уточнюючий розрахунок з ПДВ за вересень 2017 року, взагалі залишив інформацію, викладеною в ньому поза увагою, та, перевищивши свої повноваження, провів камеральну перевірку уточнюючого розрахунку, який є помилково наданий та визнаний недійсним платником податків.

В свою чергу, на вимогу суду, відповідачем не надано належних доказів надання відповіді на лист ТОВ «ІНДІГО ГРУП» від 19.07.2018 року № 19/07-2018, а лише вказано на те, що акт камеральної перевірки від 10.08.2018 року є формою відповіді на вказаний лист.

З цього приводу суд зазначає, що акт камеральної перевірки згідно до положень Податкового кодексу України не є формою відповіді на будь-які листи платників податків, а в силу положень п. 86.2 статті 86 Податкового кодексу України є саме результатом оформлення проведеної камеральної перевірки даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Крім того, суд критично оцінює твердження відповідача, щодо необхідності подання позивачем уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ до уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ за вересень 2017 року, який прийнятий контролюючим органом 12.07.2018 року, оскільки пунктом 50.1 статті 50 ПК України передбачений обовязок платника податків надсилати уточнюючий розрахунок саме до податкової декларації, а ні до уточнюючого розрахунку податкових зобовязань, який вже поданий у звязку із виправленням самостійно виявлен6их помилок.

На підставі вищевикладеного, висновок відповідача стосовно податкових правопорушень позивача спростований в ході розгляду справи, а тому, податкові повідомлення - рішення ГУДФС у Харківській області від 28.09.2018 року № НОМЕР_1, №, як наслідки таких порушень у вигляді відповідальності є такими, що підлягають скасуванню.

Окремо суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин адміністративної справи суд констатує, що з боку відповідача при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ГУДФС у Харківській області від 28.09.2018 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 не враховано лист ТОВ «ІНДІГО ГРУП» від 19.07.2018 року та як наслідок прийнято їх: необґрунтовано тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень; не добросовісно; не розсудливо; без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних доказів на обґрунтування правомірності винесення відносно позивача податкових повідомлень-рішень, які є предметом судового оскарження.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДІГО ГРУП" (, 61145, м. Харків, Гімназійна набережна, буд. 16, оф.100/6) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 28.09.2018 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДІГО ГРУП" (, 61145, м. Харків, Гімназійна набережна, буд. 16, оф.100/6) сплачену суму судового збору в розмірі 19210 (дев'ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198, 61057, вул. Пушкінська, 46).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10 квітня 2019 року.

Суддя Ю.О. Супрун