Справа № 191/954/19
Суддя: Твердохліб А. В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/954/19
Провадження № 2-а/191/12/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря: Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд

ВСТАНОВИВ:

04.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 лютого 2019 року відповідачем складено постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 245312 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. За вказаною постановою позивача визнано винним у порушенні п. 5.16 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. Дану постанову позивач вважає незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. 24 лютого 2019 року приблизно 0 13 год. 40 хв., керуючи легковим автомобілем НОМЕР_1 здійснюючи рух по автомобільній дорозі територіального значення «Т 0401» у напрямку з м. Дніпро до м. Новомосковськ, здійснив зупинку на спеціально відведеному місці біля будівлі магазину «АТБ», який розташований навпроти будівлі № 25 вулиці Бабенка с. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області. Після зупинки ОСОБА_1 транспортного засобу у вищезазначеному місці поруч з ним зупинився службовий автомобіль поліції, з якого вийшов працівник патрульної поліції та повідомив, що ОСОБА_1 нібито при здійснені маневру розвороту на перехресті під час керування автомобілем при зміні напрямку його руху на перехресті порушив вимогу знаку 5.16 (рух по полосам). На, що ОСОБА_1 висловив відповідачу свою категоричну не згоду з таким звинуваченням та повідомив, що перехрестя на якому він здійснював розворот (зміни напрямку руху) має спеціальну виділену смугу руху для маневру повороту ліворуч та розвороту та на ньому встановлено дорожній знак 5.18 а не 5.16 та попросив ознайомити його з наявними у відповідача доказами скоєння інкримінованого йому адміністративного правопорушення. На що відповідач повідомив йому, що він нібито бачив весь його маневр своїми очами та що інших доказів у нього не має та додатково зазначив, що його ствердження і є доказом та і якщо позивач з чимось не погоджується то може оскаржити постанову у судовому порядку.

Однак, всупереч вимог п. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 268, ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було надано для ознайомлення доказів відеозапису начебто скоєного ним правопорушення та поза увагою інспектора патрульної поліції залишились обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

В звязку із викладеним, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 245312 від 24 лютого 2019 року, винесену інспектором патрульної поліції 1 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.; провадження по адміністративній справі, відносно ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

Відповідач в судове засідання не зявився.

Представник третьої особи ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, але надав суду письмове пояснення щодо позову, в якому зазначив, про можливість розгляду справи без його присутності, а також те, що відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп., в якій зазначено про те, що водій керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2, в Дніпропетровській області Дніпровському районі, смт. Слобожанське по вул. Бабенка в районі будинку № 26 порушив вимогу знаку 5.16 (рух по полосам), чим порушив п.8.4 «г» Правил дорожнього руху. Вважає свої дії такими, що відповідають вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.9 Правил дорожнього руху України. Також зазначила, що КАС України передбачає не лише обовязок субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, але й обовязок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, згідно ст. 77 КАС України. Вважає, що позивач не надав жодного доказу, який спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому просить суд відмовити у задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором патрульної поліції 1 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 24.02.2019 року винесено постанову Серії АР № 245312 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, внаслідок керування ним 24.02.2019 року о 13 год. 40 хв. в с. Слобожанське, Дніпровського району Дніпропетровської області навпроти будівлі № 25 вулиці Бабенко, транспортним засобом Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2, чим останній порушив вимогу занку 5.16 (рух по полосам) п. 8.4 «г» ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ч.ч.1-3, 5 ст. 122 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду належних доказів, які спростовують обґрунтування позову ОСОБА_1, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Вимога позивача ОСОБА_1 щодо визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними задоволенню не підлягає, оскільки ефективним способом захисту є заявлена позивачем вимога про скасування оскаржуваної постанови, що відповідає положенню ч. 3. ст. 286 КАС України. Тобто є такою, що охоплюється вимогою про скасування постанови.

На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 251 КУпАП, керуючись ст.ст. 5, 72, 73, 77, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 1 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 24.02.2019 року серії АР № 245312 про накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі про вчинення 24.02.2019 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного судучерез Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а щодо рішень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення.

Суддя: ОСОБА_4