Справа № 620/170/19
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/170/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Поліської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) 14.01.2019 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - ГУНП в Чернігівській області), у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати протиправними та скасувати накази відповідача від 22.11.2018 №2253 та від 18.12.2018 №361о/с в частині звільнення його зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 07.03.2019 №77 о/с про зміну наказу від 18.12.2018 №361 о/с у частині звільнення його зі служби в поліції;

- поновити його на службі в поліції на посаді заступника начальника Ріпкинського відділення поліції Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області - начальника слідчого відділення;

- стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день поновлення на роботі.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби під час перебування на лікарняному, що є порушенням вимог КЗпП України. Зазначив, що під час подій 17.11.2018 він не перебував у стані алкогольного сп'яніння, виконав усі вимоги працівників патрульної поліції щодо зупинки транспортного засобу, яким він керував, його поведінка відповідала вимогам Дисциплінарного статуту, Правилам етичної поведінки та ін. На підтвердження наведеного посилався на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.02.2019 у справі №751/8154/18, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито.

Крім того, вважає, що відповідач не повинен був призначати проведення службового розслідування у зв'язку з надходженням матеріалів про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 12.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб та надано відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для надіслання відзиву.

У встановлений ухвалою суду строк, відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та зазначив, що службове розслідування проведено відповідно до вимог чинного законодавства та ним встановлено грубі порушення позивачем службової дисципліни та недотримання вимог нормативно-правових актів, у зв'язку з чим до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Щодо звільнення позивача під час перебування на лікарняному зазначив, що після виявлення вказаного факту відповідачем було самостійно усунуто вказане порушення шляхом видання наказу від 07.03.2019 №77 о/с, яким внесено зміни до наказу від 18.12.2018 №361 о/с та звільнено ОСОБА_1 з 27.12.2018.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_1 з 07.11.2015 проходив службу в Національній поліції України, про що зазначено у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 26-28).

06.04.2017 між позивачем та ГУНП в Чернігівській області було укладено контракт про проходження служби в поліції №5, згідно якого ОСОБА_1 призначений на посаду заступника начальника Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП - начальника слідчого відділення (а.с. 86-88).

Відповідно до умов контракту, ОСОБА_1 зобов'язався дотримуватись положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги на вірність Українському народові; дотримуватися службової дисципліни, обмежень та заборон, пов'язаних з проходженням служби в поліції, інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Судом встановлено, що 17.11.2018 близько 00:47 год. у місті Чернігові по вулиці Громадській, нарядом патрульної поліції «Вікінг 117» у складі інспектора взводу №2 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП НПУ лейтенанта поліції Крилова О.Є. та поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП НПУ капрала поліції Кудіярова О.О., за порушення Правил дорожнього руху, а саме не виконання вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», було зупинено автомобіль «Аudi А6», н.з. НОМЕР_3, під керуванням капітана поліції ОСОБА_1, який перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, тремтіння пальців рук).

Капітана поліції ОСОБА_1 було доставлено до Чернігівського ОНД, де останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому порядку. Відносно капітана поліції ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №220244 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 84).

За даним фактом наказом ГУНП в Чернігівській області від 17.11.2018 №2050 призначено службове розслідування (а.с. 85).

Дисциплінарною комісією розглянуто матеріали службового розслідування (а.с. 84-111) та складено висновок від 22.11.2018, затверджений начальником ГУНП в Чернігівській області 22.11.2018 (а.с. 81-83), з якого вбачається, що під час зупинки вищевказаного транспортного засобу під керуванням позивача, нарядом батальйону УПП в Чернігівській області ДПП Національної поліції України було встановлено, що водій знаходиться із явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова).

У ході тривалого спілкування капітан поліції ОСОБА_1 виконав вимоги поліцейських вийти з автомобіля та був доставлений до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, де знаходячись біля адмінбудівлі ЧОНД, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у присутності двох свідків. У зв'язку з наведеним, відносно позивача складено протокол серії БД №220244 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винесено постанову серії НК №378940 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від підпису у вказаних адміністративних матеріалах капітан поліції ОСОБА_1 відмовся.

Враховуючи наведене, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що у діях капітана поліції ОСОБА_1 встановлені грубі порушення вимог службової дисципліни, недотримання статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статей 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги працівника поліції, Правил дорожнього руху України, Закону України «Про автомобільний рух», вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, а саме: невиконання законних вимог поліцейських УПП в Чернігівській області ДПП 17.11.2018 щодо проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підставі викладеного дисциплінарна комісія уважала за необхідне притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

22.11.2018 начальником ГУНП в Чернігівській області винесено наказ №2253 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 80).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 18.12.2018 №361 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 79).

У подальшому, на підставі довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського №184, виданої 26.12.2018 КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради, копію якої відповідач отримав разом з адміністративним позовом, наказом ГУНП в Чернігівській області від 07.03.2019 №77 о/с (а.с. 140) внесено часткові зміни до наказу ГУНП в Чернігівській області від 18.12.2018 №77 о/с, та звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції з 27.12.2018 (а.с. 140).

Вважаючи вищевказані накази відповідача протиправними, а звільнення - незаконним, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону № 580 визначено обв'язки поліцейських.

Зокрема, поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини один та два статті 19 Закону № 580).

Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов'язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов'язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов'язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов'язує поліцейського, у тому числі: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов'язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп'яніння (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов'язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов'язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно із статтями 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У висновку за результатами службового розслідування, у том числі, зазначаються: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналогічні положення закріплені і у Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України

28 листопада 2018 року за №1355/32807.

Крім того, вказаним Порядком передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом'якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.11.2018 до Чернігівського управління ДВБ НП України з чергової частини УПП в Чернігівській області ДПП НП України надійшло повідомлення про те, що 17.11.2018 близько 01:45 год по вул. Громадській, біля будинку №47, нарядом УПП в Чернігівській області ДПП НП України було зупинено автомобіль «Audi A6», н.з. НОМЕР_3, під керівництвом капітана поліції ОСОБА_1, який перебуваючи поза службою, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, тремтіння пальців рук).

Капітана поліції ОСОБА_6 було доставлено до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, де останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому порядку. Відносно капітана поліції ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв'язку з наведеним, наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 17.11.2018 №2050 призначено проведення службового розслідування з метою об'єктивної та всебічної перевірки обставин події.

Крім того, начальником Чернігівського ДВБ НП України на ім'я начальника ГУНП в Чернігівській області було направлено подання про організування та проведення за вказаним фактом службового розслідування (а.с. 84).

Судом витребувано та досліджено матеріли службового розслідування та не виявлено будь-яких порушень Порядку з боку посадових осіб ГУНП в Чернігівській області під час його проведення, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 81-111). Так, розслідування призначено з врахуванням вимог законодавства України та дотриманням строків. Комісією опитано осіб, які мають відношення до подій, що стали предметом перевірки (в тому числі і позивача), досліджено зібрані документи та матеріали.

Так, як вбачається з матеріалів справи та було встановлено під час судових засідань, 17.11.2018 нарядом батальйону УПП в Чернігівській області ДПП НП України під час зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, було виявлено, що останній перебуває з явними ознаками алкогольного сп'яніння, визначеними Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 був доставлений до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, де останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, що підтверджується адміністративними матеріалами, складеними поліцейськими у ході документування адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 17.11.2018, поясненнями поліцейських БУПП в Чернігівській області ДПП НП України лейтенанта поліції Крилова О.Є., капрала поліції Кудіярова О.О. та свідків гр.гр. ОСОБА_7 (1996 р.н.) і ОСОБА_8 (1996 р.н.) (а.с. 90-97, 99, 100).

Опитаний під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 у наданих поясненнях підтвердив вищевикладені обставини та зазначив, що відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння через втому, факт вживання спиртних напоїв того дня заперечив (а.с. 98).

У судовому засіданні позивач підтвердив факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у Чернігівському обласному наркологічному диспансері, оскільки вважав вказану вимогу безпідставною та такою, яка ґрунтується на припущеннях працівників поліції. Також зазначив, що поліцейські БУПП в Чернігівській області ДПП НП України упереджено до нього ставились після того як з'ясували, що ОСОБА_1 є працівником поліції.

Надаючи правову оцінку встановленому, суд виходить із такого.

ОСОБА_1 прийняв присягу на вірність Українському народові, у якій зобов'язувався дотримуватись вимог законодавства та сумлінно виконувати службові обов'язки.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно. дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов'язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики.

Суд звертає увагу, що дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов'язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов'язків чи у позаслужбовий час, що пов'язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства України, що регулює службову діяльність поліцейських, суд звертає увагу, що працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов'язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про автомобільний рух» водій зобов'язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Особовий склад Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, у тому числу і позивач, був повідомлений про вимоги керівництва ГУНП в Чернігівській області про безальтернативне звільнення з Національної поліції України, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння та відмови від проходження медогляду на стан сп'яніння, що підтверджується відповідним підписом про ознайомлення ОСОБА_1 у відомості (а.с. 102).

У свою чергу, службовим розслідуванням встановлено, та не спростовано в ході розгляду справи, що, ОСОБА_1 будучи поінформованим про безальтернативне звільнення з Національної поліції України у випадку відмови від проходження медогляду на стан сп'яніння, 17.11.2018 відмовився від останнього на вимогу поліцейських БУПП в Чернігівській області ДПП НП України. Склад вказаного адміністративного правопорушення належним чином задокументований поліцейськими із залученням свідків.

Пунктом 7 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень як звільнення зі служби в поліції.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580 встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Враховуючи всі вищенаведені в сукупності обставини справи та надані докази, суд вважає, що керівництво ГУНП в Чернігівській області мало об'єктивні підстави, з урахуванням характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків та статусу позивача, для винесення наказу від 22.11.2018 №2253 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та застосування до капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, про що зазначено в наказі від 18.12.2018 №361 о/с (із змінами, внесеними наказом ГУНП в Чернігівській області від 07.03.2019 №77 о/с), оскільки ОСОБА_1 своїми діями грубо порушив положення Правил, не виконав вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області.

Обставинами, що обтяжують вчинений дисциплінарний проступок є той факт, що дії були вчинено навмисно і свідомо, позивач не визнав вини. Обставин, що пом'якшують відповідальність за вказане порушення дисципліни, службовим розслідуванням не встановлено.

Доводи позивача, що його було притягнуто до відповідальності та звільнено зі служби в поліції у період перебування на лікарняному, є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, пунктом 3 статті 21 Дисциплінарного статуту передбачено, що перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Також наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 07.03.2019 №77о/с «По особовому складу» внесено зміни у наказ від 18.12.2018 №361 о/с у частині дати звільнення позивача, з урахуванням перебування останнього на лікарняному, а саме звільнено з 27.12.2018 (після виходу ОСОБА_1 з лікарняного) (а.с. 140).

При цьому, суд вважає правомірним наказ ГУНП в Чернігівській області від 07.03.2019 №77 о/с, оскільки останній прийнятий з метою приведення у відповідність до норм чинного законодавства про працю наказу ГУНП в Чернігівській області від 18.12.2018 №361 о/с, для недопущення порушення прав ОСОБА_1

Також у судовому засіданні було встановлено, що позивач до ГУНП в Чернігівській області довідку КНП «Чернігівська міська лікарня №2» від 26.12.2018 №184 про перебування на стаціонарному лікуванні з 14.12.2018 по 26.12.2018 не надавав, тому під час винесення наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції від 18.12.2018 №361 о/с відповідач був об'єктивно позбавлений можливості урахувати вказану вище обставину.

Враховуючи наведене, суд вважає, що звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відбулось з дотриманням як спеціального законодавства, так і законодавства, що регулює трудові відносини.

Також, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на пункт 3 Розділу ІІ Порядку, яким визначено, що службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Так, як вбачається з матеріалів службового розслідування, останнє призначене не у зв'язку з надходженням до ГУНП в Чернігівській області матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а на підставі повідомлення Чернігівського управління ДВБ НП України черговою частиною УНП в Чернігівській області ДПП НП України про виявлення 17.11.2018 капітана поліції ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Також працівник чергової частини повідомив про відмову капітана поліції ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Як уже зазначалось вище, пунктом 2 Розділу ІІ Порядку уповноваженим особами надано право призначати службове розслідування на підставі заяв, скарг та повідомлень громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапортів про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднього виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У зв'язку з наведеним, суд вважає, що ГУНП в Чернігівській області обґрунтовано, з метою з'ясування усіх обставин події, яка сталася 17.11.2018 з капітаном поліції ОСОБА_1, та про яку відповідачу було повідомлено черговою частиною, призначило та провело службове розслідування.

Як вбачається із листа УКЗ ГУНП в Чернігівській області від 17.11.2018 №3735/124/20/01-2018, копії документів та відеоматеріали, отримані під час документування події, що мала місце 17.11.2018, були витребувані відповідачем в УПП в Чернігівській області ДПП НП України у зв'язку з проведенням службового розслідування (а.с. 103).

Також суд вважає не належним доказом, який спростовує факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.02.2019 у справі №751/8154/18 (провадження №3/751/24/19), оскільки останньою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 145).

Тобто, судом питання дотримання ОСОБА_1 вимог КУпАП під час подій 17.11.2018 не досліджувалось, правова оцінка діям позивача на надавалась, винуватість/невинуватість не встановлювалась.

Посилання позивача на упереджене ставлення до нього працівників поліції після зупинки транспортного засобу, яким він керував, є виключно суб'єктивною думкою ОСОБА_1 та не підтверджується жодними доказами. Крім того, зазначене не може бути підставою для відмови проходити медогляд на стан сп'яніння.

У свою чергу, суд звертає увагу, що відповідно до положень КУпАП, відмова від проходження огляду на стан сп'яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд - фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

Саме у зв'язку із наведеним, та тим, що ОСОБА_1 був повідомлений про безальтернативне звільнення зі служби у випадку, зокрема, відмови від проходження медогляду на стан сп'яніння, що є вимогою керівництва ГУНП в Чернігівській області, відповідач обґрунтовано прийшов до висновку про звільнення позивача зі служби в Національній поліції.

Крім того, на переконання суду, відмова ОСОБА_1 від вищевказаного медогляду дискредитує звання рядового і начальницького складу органів Національної поліції.

Поняття «дискредитація» перебуває у тісному зв'язку із поняттям «дотримання морально-етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред'являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті.

Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівника органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого типу стягнення - звільнення зі служби.

Дана правова позиція узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 20 жовтня 2015 року у справі №21-2440а15, у справі №21-2103а15 та постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 815/3636/15.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшла висновку про те, що звільнення ОСОБА_1 відбулося у відповідності до норм чинного законодавства, яке регулює порядок проходження служби поліцейськими, а видання наказів ГУ НП в Чернігівській області, в частині звільнення позивача зі служби в поліції, здійснено у встановленому законодавством порядку та в межах наданих відповідачу повноважень.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними та скасування наказів ГУНП в Чернігівській області: від 22.11.2018 №2253, від 18.12.2018 №361 о/с та від 07.03.2019 №77 о/с, і відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення його на службі в поліції у спеціальному званні та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не можуть бути задоволені, оскільки є похідними від перших вимог, у задоволенні яких судом відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено представником Головного управління Національної поліції в Чернігівській області при розгляді даної справи.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (, просп. Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 квітня 2019 року.

Суддя С.В. Бородавкіна