Справа № 440/1302/19
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12 квітня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/1302/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Єресько Л.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного позову із позовом до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про:

- визнання протиправним та скасування рішення 10 сесії 7 скликання від 13 вересня 2018 року "Про скасування рішення 52 сесії 6 скликання Щербанівської сільської ради від 15.10.2015 року";

- визнання протиправним та скасування акту № 13 щодо визначення та відшкодування збитків у сфері земельних відносин" від 18.03.2019.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В ході з'ясування питання, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування акту № 13 щодо визначення та відшкодування збитків у сфері земельних відносин" від 18.03.2019 суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Поняття суб'єкта владних повноважень визначено у пункті 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із яким суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори.

Для визначення ознак публічно-правового спору суд повинен встановити, зокрема, наявність матеріально-правових відносин між учасниками спору. Публічно правовий спір може виникати із конституційних, адміністративних, фінансових та інших правовідносин, зміст яких складає, з одного боку, обов'язок органу публічної адміністрації вчинити певний акт на користь особи і з іншого право особи вимагати виконання цього обов'язку від органу публічної адміністрації як від носія владних повноважень. Більш того, особа повинна бути переконана у тому, що такі відносини перебувають у стані порушення норми або права.

Спираючись на норми Конституції, як норми прямої дії, якими визначено зміст прав та свобод, особа має можливість вимагати від держави в особі органів публічної адміністрації належної організації та безпосереднього виконання кореспондуючих обов'язків.

При цьому не будь-яке порушення суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків кореспондує праву особи вимагати його припинення. Право на захист (задоволення позову) у особи позивача в межах публічного охоронного відношення виникне за двох умов. По-перше, суд має встановити обов'язок органу влади вчинити певну дію (прийняти рішення). По-друге, має бути доведено правову заінтересованість особи у виконанні цього обов'язку саме на її користь. Закон у вигляді так званої "захисної норми" має гарантувати особі право вимагати від органу публічної адміністрації виконання певного обов'язку на свою користь.

Отже, компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності перелічених органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських повноважень.

За змістом позовної заяви та доданих до неї матеріалів Комісією по визначенню та відшкодуванню збитків у сфері земельних відносин прийнято відносно ОСОБА_1 акт від 18.03.2019 № 13 щодо визначення та відшкодування збитків у сфері земельних відносин за час користування позивачем земельною ділянкою комунальної власності.

Відповідно до п. 2, 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, розміри збитків визначаються Комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи Комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці Комісії.

Тобто, до повноважень виконкому міської ради віднесено визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань збитків, завданих органу місцевого самоврядування.

Отже повноваження, виконавчого комітету Щербанівської сільської ради обмежувались лише затвердженням відповідного акту про розмір збитків. Встановлені збитки не можуть бути примусово відшкодовані на підставі вказаного рішення відповідача, оскільки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Із зазначеного можна зробити висновок, що права позивача не можуть бути порушені внаслідок затвердження акту про розмір збитків, завданих Щербанівській сільській раді, як власнику землі, за час користування ОСОБА_1 земельною ділянкою.

Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що відносини, які виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань.

Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами. Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч. 1 і 2 ст. 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Таким чином нормами КАС України регламентується порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій, і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

При цьому, поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, слід тлумачити в контексті ч. 3 ст. 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів, і які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Наведене узгоджується із висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року, справа № 750/10172/17, від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2474/17-а, від 12 грудня 2018 року, справа № 501/463/15-а.

Отже, встановлена правова природа згаданого акту унеможливлює здійснення судового розгляду вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування акту № 13 щодо визначення та відшкодування збитків у сфері земельних відносин" від 18.03.2019 в порядку адміністративного судочинства.

Водночас суд звертає увагу, що доводи даного позову можуть бути заявлені та розглянуті в разі оскарження ОСОБА_1 у місцевому суді в порядку цивільного судочинства правильності визначення виконкомом Щербанівської сільської ради розміру завданих збитків.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення 10 сесії 7 скликання від 13 вересня 2018 року "Про скасування рішення 52 сесії 6 скликання Щербанівської сільської ради від 15.10.2015 року" суд зазначає.

Заявником звернуто вимогу до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із визначенням предмету публічно - правового спору, а саме оскаржує рішення відповідача як суб'єкта владних повноважень при здійсненні владних повноважень, які мали вплив на права, обов'язки та інтереси заявника.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного суду юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані.

Наведене узгоджується із частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

При цьому, не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Оскільки позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог, то суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Також відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією про сплату № 85390 від 09.04.2019 та у сумі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією про сплату № 85389 від 09.04.2018.

Сплату судового збору здійснено з порталу httр://court.gov.ua/.

Згідно із відомостями автоматизованої системи Діловодство спеціалізованого суду вказані кошти зараховано до спеціального фонду державного бюджету України.

Оскільки позовна заява повернута позивачу, то суд вважає за необхідне повернути з Державного бюджету судовий збір, сплачений при зверненні із даним позовом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 21, 169, 172, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішень позивачеві.

Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з Державного бюджету України:

- судовий збір в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок), сплачений відповідно до квитанції № 85389 від 09.04.2019;

- судовий збір в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок), що підтверджується квитанцією № 85390 від 09.04.2019.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд відповідно до правил, встановлених підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Л.О. Єресько