Справа № 640/20155/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 квітня 2019 року № 640/20155/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Київхліб»
доОфісу великих латників податків Державної фіскальної служби
провизнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень від 22.08.2018
за участю представників сторін:

представника позивача Симбірцева Є.В.;

представника відповідача Вшивкова І.В.;

представника відповідача Кирилов О. В.

Прийняв до уваги таке:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Київхліб» (далі також - ПАТ «Київхліб», позивач) з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі також - відповідач), в якому позивач просив суд:

1. визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.08.2018, яким ПАТ «Київхліб» донараховано податкове зобов'язання з податку прибуток приватних підприємств у розмірі 47 311 256,00 грн, у тому числі за основним платежем - 31 540 837,00 грн та за штрафною (фінансовою) санкцією - 15 770 419,00 грн;

2. визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.08.2018, яким ПАТ «Київхліб» зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 43 024 541 грн, відображеного у деклараціях № від 10.05.2017 (у розмірі 25 412 048 грн), № від 08.05.2018 (у розмірі 17 612 493 грн);

3. визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.08.2018, яким ПАТ «Київхліб» донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 53 607 771,00 грн, у тому числі за основним платежем - 35 738 514,00 грн та за штрафною (фінансовою) санкцією - 17 869 257,00 грн;

4. визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.08.2018, яким ПАТ «Київхліб»» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 40 083 304,00 грн, відображеного у деклараціях № від 20.04.2017 ( у розмірі 6 966 000 грн), № від 19.05.2017 (у розмірі 6 966 000,00 грн) №8 від 20.06.2018 (у розмірі 6 966 000,00 грн), № від 20.07.2017 (у розмірі 4 198 423 грн), № від 18.08.2017 (у розмірі 5 783 663 грн), № від 19.09.2017 (у розмірі 1 222 880 грн), № від 18.11.17 ( у розмірі 3 990 169 грн), № від 20.12.2017 ( у розмірі 3 990 169 грн).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В наданому суду відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та запереченнях проти адміністративного позову.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 03.04.2019 на підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 21.06.2018 по 26.07.2018 відповідачем було проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з СТОВ «Урожай» () за період березень, липень-листопад 2017 року (по деклараціях з ПДВ та відповідно до їх відображення при формування показників фінансової звітності відповідних податкових періодів за 2017 рік, 1 квартал 2018 року, які є підставою для відображення у декларації з податку на прибуток за відповідні періоди).

За результатами перевірки складено акт від 02.08.2018 № 2296/28-10-41-02/00381574 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Київхліб» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з СТОВ «Урожай» () за період березень, липень-листопад 2017 року (по деклараціях з ПДВ та відповідно до їх відображення при формування показників фінансової звітності відповідних податкових періодів за 2017 рік, 1 квартал 2018 року, які є підставою для відображення у декларації з податку на прибуток за відповідні періоди).

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом винесено наступні оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

від 22.08.2018 № від 22.08.2018, яким ПАТ «Київхліб» зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 43 024 541 грн, відображеного у деклараціях № від 10.05.2017 (у розмірі 25 412 048 грн), № від 08.05.2018 (у розмірі 17 612 493 грн);

від 22.08.2018 №, яким ПАТ «Київхліб» донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 53 607 771,00 грн, у тому числі за основним платежем - 35 738 514,00 грн та за штрафною (фінансовою) санкцією - 17 869 257,00 грн;

від 22.08.2018 №, яким ПАТ «Київхліб» донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 53 607 771,00 грн, у тому числі за основним платежем - 35 738 514,00 грн та за штрафною (фінансовою) санкцією - 17 869 257,00 грн;

від 22.08.2018 №, яким ПАТ «Київхліб»» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 40 083 304,00 грн, відображеного у деклараціях № від 20.04.2017 ( у розмірі 6 966 000 грн), № від 19.05.2017 (у розмірі 6 966 000,00 грн) №8 від 20.06.2018 (у розмірі 6 966 000,00 грн), № від 20.07.2017 (у розмірі 4 198 423 грн), № від 18.08.2017 (у розмірі 5 783 663 грн), № від 19.09.2017 (у розмірі 1 222 880 грн), № від 18.11.17 ( у розмірі 3 990 169 грн), № від 20.12.2017 ( у розмірі 3 990 169 грн).

На думку перевіряючих вищевказані порушення зумовлені неможливістю підтвердження реальності здійснення господарських операцій по взаємовідносинам ПАТ «Київхліб» і СТОВ «Урожай», оскільки перевіркою встановлено формування ПАТ «Київхліб» активу та податкового кредиту за рахунок надходження продукції невідомого походження, що не відповідає документально оформленому, з його легалізацією за рахунок використання документів «конграгента», що фактично не міг здійснювати придбання продукції по ланцюгу постачання з його подальшою реалізацією.

На підтвердження висновків про нереальність господарських операцій з придбання ПАТ «Київхліб» у СТОВ «Урожай» зерна (кукурудзи 3-го класу українського походження врожаю 2016 року, ячменю 3 -го класу українського походження врожаю 2017 року, пшениці 6-го класу українського походження врожаю 2017 року, жита 2-го та 4-го класу українського походження врожаю 2017 року, кукурудзи 3-го класу українського походження врожаю 2017 року) в акті перевірки від 02.08.2018 перевіряючі посилаються на:

- невідповідності первинної документації (додавання підпису уповноваженої особи постачальника у видаткові накладні та акти приймання-передачі товару);

- неправильним зазначенням податкового статусу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у договорі доручення № 0301/17 від 03.01.2017; порушенням термінів підписання та затвердження акту надання послуг та звіту про виконання доручення за цим договором;

- відсутністю у ПАТ «Київхліб» складських документів, договору зберігання від зернового складу ГОВ «Олімпекс купе Інтернешнл»;

- не наданням сертифікатів про якість товару;

- не зазначенням у звітах комісіонера витрат на збереження або транспортування зернових;

- податкову інформацію, наявну в контролюючих органах;

- фігуруванням СТОВ «Урожай» у досудовому розслідуванні кримінального провадження №0000090 від 02.11 2017.

Не погоджуючись з обґрунтованістю зазначених доводів відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, між позивачем (покупець), та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Урожай» (постачальник) укладено договір поставки від 15.03.2017 №СГ1503-17 (надалі договір) відповідно до п 1.1. якого постачальник зобов'язується передати (поставити) у власність покупця товар (надалі - «товар»), а покупець зобов'язується прийняти й оплатити товар на умовах, що передбачений договором.

Згідно з п. 1.2 договору кількість, асортимент, ціна товару, строки (терміни) передачі (поставки) й оплати товару, місце постачання (пункт поставки) товару визначаються додатками до договору, які є його невід'ємною частиною.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що перехід права власності на товар від постачальника до покупця відбувається у момент фактичної передачі товару та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної. Ризик загибелі товару несе постачальник до моменту переходу права власності на товар.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що умови постачання товару узгоджуються сторонами в додатках до договору.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що ціна договору складається з суми всіх цін товару (з ПДВ), зазначених в додатках до договору.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що одночасно з товаром постачальник зобов'язується передати покупцю документи, що стосуються товару та підлягають передаванню разом із товаром, а саме: видаткову накладну, рахунок-фактуру, сертифікат якості (або інші документи щодо якості) партії товару, інші документи, які стосуються поставки Товару.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що оплата за товар проводиться покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно з додатком № 1 від 15.03.2018 до договору постачальник постачає кукурудзу 3-го класу, українського походження, врожаю 2016 року у кількості 18 000,0 тонн МТ (+/- 5 %) за ціною 5 220,00 грн за 1 тонну на загальну суму 93 960 000,00 грн з ПДВ.

Згідно з Додатком № 2 від 01.06.2017 постачальник постачає ячмінь 3-го класу, українського походження, врожаю 2017 року у кількості 7 400,000 тонн (+/- 5%) за ціною 4 875,00 грн за 1 тонну на загальну суму 36 075 000,00 грн з ПДВ.

Згідно з Додатком № 3 від 27.07.2017 до договору постачальник постачає пшеницю 6-го класу, українського походження, врожаю 2017року 3200,000 тони МТ (+/- 10 %) за 5670,00 грн за 1 тонну на загальну суму 18 144 000,00 грн з ПДВ.

Згідно з Додатком № 4 від 27.07.2017 до договору постачальник постачає жито 2-го та 4-го класу, українського походження, врожаю 2017року у кількості 5 000,000 тонн МТ (+/- 10 %) за ціною 5 160,00 грн за 1 тонну на загальну суму 25 800 000,00 грн з ПДВ.

Згідно з Додатком № 5 від 27.07.2017 до договору постачальник постачає кукурудзу 3-го класу, українського походження, врожаю 2017 року у кількості 4 850,000 тонн МТ (+/- 10%) за ціною 5016,00 грн за 1 тонну на загальну суму 24 327 600,00 грн з ПДВ.

Згідно з Додатком №6 від 20.09.2017 до договору постачальник постачає кукурудзу 3-го класу, українського походження, врожаю 2017 року 12000,000 тонн МТ (+/- 10 %) за ціною 5 472,00 грн за 1 тонну на загальну суму 65 664 000,00 грн з ПДВ.

За усіма Додатками умови поставки були визначені на умовах EXW зерновий склад ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл»/ Одеський морський торгівельний порт.

Всього за договором поставки СТОВ «Урожай» поставлено на користь позивача 50450,00 т. (+/- 10%) товару на загальну суму 263 970 600,00грн, в тому числі ПДВ 43995100,00 грн.

СТОВ «Урожай» на підтвердження здійснення поставки товару та надав позивачу всі необхідні первинні документи, а також здійснив реєстрацію податкових накладних у ЄРПН:

№Видаткові накладніПодаткові накладніКількість товару, т.Сума, грн.У т.ч. ПДВ, грн.
№ 27 від 21.03.2017№21 від 21.03.20174 650,0024 273 000,004 045 500,00
2№ 30 від 21.03.2017№15 від 21.03.201713 350,0069 687 000,0011 614 500,00
і№ 65 від 31.07.2017№7 від 31.07.20174 700,0036 075 000,006 012 500,00
4№ 82 від 31.08.2017№15 від 31.08.20173 200,0018 144 000,003 024 000,00
№ 105 від 29.09.2017№20 від 29.09.20174 599,0523 731 098,003 955 183,00
6№ 108 від 29.09.2017№24 від 29.09.20174 850,0024 327 600,004 054 600,00
7№ 123 від 31.10.2017№8 від 31.10.20174 700,0025 718 400,004 286 400,00
8№ 132 від 31.10.2017№9 від 31.10.20173 000,0016 416 000,002 736 000,00
9№ 127від 06.11.2017№1 від 06.11.20174 300,0023 529 600,003 921 600,00
Всього47 349,053 650 283,00

На підтвердження факту передачі товару між сторонами підписано акт приймання-передачі № 1 від 21.03.2016 до додатку № 1 від 15.03.2017, акт приймання-передачі № 2 від 21.03.2017 до додатку № 1 від 15.03.2017, акт приймання-передачі № 1 від 31.07.2017 до додатку № 2 від 01.06.2017, акт приймання-передачі №1 від 31.07.2017 до додатку №3 від 27.07.2017, акт приймання-передачі № 1 від 29.09.2017 до додатку № 4 від 27.07.2017, акт приймання-передачі № 1 від 29.09.2017 до додатку № 5 від 27.07.2017, акт приймання-передачі № 1 від 31.10.2017 до додатку № 6 від 20.09.2017, акт приймання-передачі № 2 від 06.11.2017 до додатку № 6 від 20.09.2017.

Також було складено та підписано трьохсторонні акти від 21.03.2017, від 31.07.2017, від 31.08.2017, від 29.09.2017, від 31.10.2017, від 06.11.2017 між СТОВ «Урожай», ПАТ «Київхліб» та ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» про те, що СТОВ «Урожай» передав, а ПАТ «КИЇВХЛІБ» прийняв товар на зерновому складі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»/ОМТП, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл», що підтверджує надходження на ім'я ПАТ «КИЇВХЛІБ» зазначеного в актах обсягу товару.

Також між позивачем та фізично особою-підприємцем ОСОБА_4 було укладено договір №0301/17-Д від 03.01.2017. Відповідно до п. 1.1. договору повірений (ФОП ОСОБА_5.) зобов'язується вчиняти від імені та за рахунок довірителя (ПАТ «Київхліб») юридичні дії та пов'язані з ними фактичні дії шляхом представництва інтересів довірителя перед третіми особами на території України з метою виконання довірителем договорів, контрактів предметом яких є придбання та/або продаж/поставка/передача на комісію (для подальшого вивезення за кордон) сільськогосподарської продукції (сировини та продуктів її переробки), для чого протягом строку дії цього договору на території України виконувати операції з фактичного прийому/передачі сільськогосподарської продукції та підписувати первинні документи (видаткові накладні, акти приймання-передачі товару, товарно-транспортні накладні). Сторони дійшли згоди, що повірений вправі підписувати і інші документи, пов'язані придбанням та/або продажем/поставкою/передачею на комісію (для подальшого вивезення кордон) сільськогосподарської продукції, у випадку досягнення сторонами про це згоди шляхом підписання відповідної додаткової угоди до цього договору.

Виконуючи взяті за договором зобов'язання, ОСОБА_4 здійснила приймання-передачу товару, поставленого від СТОВ «Урожай» та підписала відповідні первинні документи.

Оплата здійснювалась позивачем у безготівковій формі.

Стосовно використання придбаного у СТОВ «Урожай» товару у власній господарській діяльності ПАТ «Київхліб», судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що з метою зниження господарських ризиків позивач уклав договір комісії №К2901-2 від 29.01.2016 з ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» та №К3006-3 від 30.06.2018 з ТОВ «Вторметекспорт».

Відповідно до умов цих договорів ПАТ «Київхліб» (Комітент) доручає, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл»/ТОВ «Вторметекспорт» (Комісіонер) зобов'язується за дорученням Комітента за плату здійснити від свого імені та за рахунок Комітента наступні юридично значимі дії:

- здійснювати реалізацію (продаж та/чи поставку) на експорт з України Товару, що належи Комітенту. Найменування Товару, асортимент, кількість і ціна Товару визначається в Додатках до Договору,

- укладати експортні договори (контракти) купівлі-продажу та/чи поставки, оформляти і підписувати в інтересах Комітента інші документи, необхідні для здійснення продажу товару на експорт, а також діяти в інтересах Комітента в рамках вже укладених зовнішньоекономічних експортних договорів (контрактів),

- укладати договори (митного оформлення продукції) з підприємствами (брокерами), що мають свідоцтва про визнання підприємства декларантом, та здійснювати всі необхідні митні платежі;

- здійснювати/забезпечити транспортування Товару згідно базису поставки Товару по Контракту;

- здійснювати інші дії, пов'язані з вищевикладеними операціями, необхідні для виконання доручень Комітента.

Відповідно п. 3.1 договорів Комісіонер зобов'язаний відповідно до даного договору самостійно здійснити необхідну комерційно-маркетингову роботу, знайти нерезидента - покупця товару, власником якого є Комітент, з метою здійснення експорту, провести всю переддоговірну роботу й укласти з покупцем - нерезидентом контракт на найбільш вигідних для комітента умовах відповідно до вимог, вказаних в додатках до цього договору. Комісіонер може реалізовувати товар, переданий йому Комітентом, у рамках вже укладених комісіонером експортних контрактів.

Виконання зазначених договорів комісії відбувалося з урахуванням наступного.

Додатками №13 від 15.03.2017, № 15 від 27.07.2017, № 16 від 27.07.2017, №17 від 27.07.2017 до договору комісії №К2901-2 від 29.01.2016 було визначено, що передача товару (кукурудзи 3-го класу, українського походження, врожаю 2016 року; пшениці 6-го класу, українського походження, врожаю 2017 року; жита 2-го та 4-го класу, українського походження, врожаю 2017 року; кукурудзи 3-го класу українського походження, врожаю 2017 року) Комісіонеру здійснюється на зерновому складі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» /Одеський морський торгівельний порт на умовах поставки EXW.

Термін передачі товару на комісію до 25.04.2017, 31.08.2017, 30.09.2017 відповідно.

Передача у розпорядження ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» обумовленого у додатках обсягу товару відбувалась на підставі актів приймання-передачі № 1 товару на комісію від 21.03.2017 до додатку № 13 від 15.03.2017, акту приймання-передачі №1 товару на комісію від 31.08.2017 до додатку №15 від 27.07.2017, акту приймання-передачі №1 товару на комісію від 29.09.2017 до додатку №16 від 27.07.2017, акту приймання-передачі №1 товару на комісію від 29.09.2017 до додатку №17 від 27.07.2017.

Загальна кількість товару, переданого для подальшого експорту відповідно до вказаних актів приймання -передачі становить 30 649,05 тон.

Виконуючи повноваження комісіонера, ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл" було укладено:

1) контракти № С2203/2017-ОКІ/1 від 22.03.2017, № С2203/2017-ОКІ/3 від 22.03.2017, № С2203/2017-ОКІ/4 від 22.03.2017, № С2203/2017-ОКІ/5 від 22.03.2017, № С2203/2017-ОКІ/6 від 22.03.2017, № С2203/2017-ОКІ/7 від 22.03.2017, № С2203/2017-ОКІ/8 від 22.03.2017, № С2203/2017-ОКІ/9 від 22.03.2017 з нерезидентом Company Black Sea Commodities Limited. Умови поставки - поставка здійснюється на умовах FOB. Товар- кукурудза 3-го класу, українського походження.

ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» на виконання зобов'язань за цими контрактами здійснило відвантаження та митне оформлення товару за такими митними деклараціями:

у кількості 2000000 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/001158 (дата перетину кордону 25.03.2017);

у кількості 2000000 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/001159 (дата перетину кордону 25.03.2017);

у кількості 2000000 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/001160 (дата перетину кордону 25.03.2017);

у кількості 2000000 кг. за електронною Митною декларацією № 500040/2017/001161 (дата перетину кордону 25.03.2017);

у кількості 2000000 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/001162 (дата перетину кордону 25.03.2017);

у кількості 2000000 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/001179 (дата перетину кордону 25.03.2017);

у кількості 2000000 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/001182 (дата перетину кордону 25.03.2017);

у кількості 2000000 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/001158 (дата перетину кордону 25.03.2017);

у кількості 830355 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/001166 (дата перетину кордону 25.03.2017);

у кількості 2000000 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/001493 (дата перетину кордону 01.04.2017);

у кількості 1169645 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/001494 (дата перетину кордону 01.04.2017).

За результатами виконаних операцій ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» надало на адресу позивача звіт комісіонера від 07.04.2017. Факт надання комісійних послуг ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» позивачу підтверджується актом надання послуг №60 від 07.04.2017.

2 контракти №W1509|2017-OKI|2 від 15.09.2017, W1509|2017-OKI|1 з нерезидентом Company Black Sea Commodities Limited. Умови поставки - поставка здійснюється на умовах FOB Одеський морський торговий порт. Товар - пшениця 6-го класу, українського походження.

ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» на виконання зобов'язань за цими контрактами здійснило відвантаження та митне оформлення товару за такими митними деклараціями:

у кількості 1600000 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/009303 (дата перетину кордону 22.10.2017);

у кількості 1600000кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/009301 (дата перетину кордону 22.10.2017).

За результатами виконаних операцій ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» надало на адресу позивача звіт комісіонера від 30.10.2017. Факт надання комісійних послуг ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» позивачу підтверджується актом надання послуг №284 від 30.10.2017.

3) контракти №R0210|2017-ОКІ| 1 від 02.10.2017, №R0210|2017-OKI|2 від 02.10.2017 з нерезидентом Company Black Sea Commodities Limited. Умови поставки - поставка здійснюється на умовг FOB Одеський морський торговий порт. Товар- жито 2,4 -го класу, українського походження.

ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» на виконання зобов'язань за цими контрактами здійснило відвантаження та митне оформлення товару за такими митними деклараціями:

у кількості 2500000 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/008773 (дата перетину кордону 10.10.2017);

у кількості 2099050 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/008771 (да перетину кордону 10.10.2017).

За результатами виконаних операцій ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» надало на адресу позивача звіт комісіонера від 19.10.2017. У зв'язку із відсутністю заперечень зазначений звіт затверджений позивачем. Факт надання комісійних послуг ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» позивачу підтверджується актом надання послуг №215 від 19.10.2017.

4) контракти №С2909/2017-ОКІ/1 від 29.09.2017 p., №С2909/2017-ОКІ/2 від 29.09.2017 з нерезидентом Company Black Sea Commodities Limited. Умови поставки - поставка здійснюється на умовах СРТ Одеський Орський торговий порт. Товар- кукурудза 3 -го класу, українського походження.

ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» на виконання зобов'язань за цими контрактами здійснило відвантаження та митне оформлення товару за такими митними деклараціями:

- у кількості 2113515 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2018/000471 (дата перетину кордону 11.01.2018);

- у кількості 2100000 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2018/000474 (дата перетину кордону 11.01.2018);

- у кількості 6364855 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/010035 (дата перетину кордону 08.11.2017).

За результатами виконаних операцій ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» надало на адресу позивача звіт комісіонера від 17.01.2018. У зв'язку із відсутністю заперечень зазначений звіт був затверджений позивачем. Факт надання комісійних послуг ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» позивачу підтверджується актом надання послуг №5 від 17.01.2018.

Додатками №1 від 30.06.2017, № 2 від 20.09.2017 до договору комісії №К3006-3 від 30.06.2016 було визначено, що передача товару (кукурудзи 3-го класу, українського походження, врожаю 2017 року; ячмінь 3-го класу, українського походження, врожаю 2017 року) Комісіонеру здійснюється на зерновому складі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» /Одеський морський торгівельний порт на умовах поставки EXW.

Термін передачі товару на комісію до 10.08.2017 та 30.11.2017 відповідно.

Передача у розпорядження ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» обумовленого у додатках обсягу товару відбувалась на підставі акту приймання-передачі № 1 товару на комісію від 31.07.2017 до додатку №1 від 30.06.2017 та акту приймання-передачі № 2 товару на комісію 06.11.2017 до додатку №2 від 20.09.2017.

Загальна кількість товару, переданого для подальшого експорту відповідно до вказаних актів приймання -передачі становить 11700 тон.

Виконуючи повноваження комісіонера, ТОВ «Вторметекспорт» було укладено:

1) контракти № C2407/2017-VME/22 від 24.07.2017, №C2407/2017-VME/24 від 24.07.2017, №C2407/2017-VME/23 від 24.07.2017 з нерезидентом Company Black Sea Commodities Limited. Умови поставки - поставка здійснюється на умовах FOB Одеський морський торговий порт. Товар - ячмінь 3-го класу українського походження.

ТОВ «Вторметекспорт» на виконання зобов'язань за цими контрактами здійснило відвантаження та митне оформлення товару за такими митними деклараціями:

- у кількості 2500000кг. за електронною митною декларацією № 500040/2018/005631 (дата перетину кордону 02.08.2017);

- у кількості 2500000кг. за електронною митною декларацією № 500040/2018/005632 (дата перетину кордону 02.08.2017);

- у кількості 2500000кг. за електронною митною декларацією № 500040/2018/005633 (дата перетину кордону 02.08.2017).

За результатами виконаних операцій ТОВ «Вторметекспорт» надало на адресу позивача звіт комісіонера від 11.08.2017. У зв'язку із відсутністю заперечень зазначений звіт був затверджений позивачем. Факт надання комісійних послуг ТОВ «Вторметекспорт» позивачу підтверджується актом надання послуг №22 від 11.08.2017.

2) контракти № С0111/2017-VME/6 від 01.11.2017, № С0111/2017- VME/5 від 01.11.2017, № С0111/2017- VME/4 від 01.11.2017, № С0111/2017- VME/3 від 01.11.2017, № С0111/2017- VME/2 від 01.11.2017, № С0111/2017- VME/1 від 01.11.2017 з нерезидентом Company Black Sea Commodity Limited. Умови поставки - поставка здійснюється на умовах FOB Одеський морський торговий порт. Товар - кукурудза 3 -го класу, українського походження.

ТОВ «Вторметекспорт» на виконання зобов'язань за цими контрактами здійснило відвантаження та митне оформлення товару за такими митними деклараціями:

За результатами виконаних операцій ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» надало на адресу позивача звіт комісіонера від 19.10.2017. У зв'язку із відсутністю заперечень зазначений звіт був затверджений позивачем. Факт надання комісійних послуг ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» позивачу підтверджується актом надання послуг №215 від 19.10.2017.

4) контракти №С2909/2017-ОКІ/1 від 29.09.2017, №С2909/2017-ОКІ/2 від 29.09.2017 з нерезидентом Company Black Sea Commodities Limited. Умови поставки - поставка здійснюється на умовах СРТ Одеський Орський торговий порт. Товар- кукурудза 3 -го класу, українського походження.

ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» на виконання зобов'язань за цими контрактами здійснило відвантаження та митне оформлення товару за такими митними деклараціями:

- у кількості 2113515кг. за електронною митною декларацією № 500040/2018/000471 (дата перетину кордону 11.01.2018);

- у кількості 2100000 кг. за електронною митною декларацією № 500040/2018/000474 (дата перетину кордону 11.01.2018);

- у кількості 6364855кг. за електронною митною декларацією № 500040/2017/010035 (дата перетину кордону 08.11.2017).

За результатами виконаних операцій ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» надало на адресу позивача звіт комісіонера від 17.01.2018. У зв'язку із відсутністю заперечень зазначений звіт був затверджений позивачем. Факт надання комісійних послуг ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» позивачу підтверджується актом надання послуг №5 від 17.01.2018.

Додатками №1 від 30.06.2017 № 2 від 20.09.2017 до договору комісії №К3006-3 від 30.06.2016 визначено, що передача товару (кукурудзи 3-го класу, українського походження, врожаю 2017 року; ячмінь 3-го класу, українського походження, врожаю 2017 року) Комісіонеру здійснюється на зерновому складі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» /Одеський морський торгівельний порт на умовах поставки EXW.

Термін передачі товару на комісію до 10.08.2017 та 30.11.2017 відповідно.

Передача у розпорядження ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» обумовленого у додатках обсягу товару відбувалась на підставі акту приймання-передачі № 1 товару на комісію від 31.07.2017 до додатку №1 від 30.06.2017 та акту приймання-передачі № 2 товару на комісію 06.11.2017 до додатку №2 від 20.09.2017.

Загальна кількість товару, переданого для подальшого експорту відповідно до вказаних актів приймання -передачі становить 11700 тон.

Виконуючи повноваження комісіонера, ТОВ «Вторметекспорт» було укладено:

1) контракти № C2407/2017-VME/22 від 24.07.2017, №C2407/2017-VME/24 від 24.07.2017, №C2407/2017-VME/23 від 24.07.2017 з нерезидентом Company Black Sea Commodities Limited. Умови поставки - поставка здійснюється на умовах FOB Одеський морський торговий порт. Товар- ячмінь 3 -го класу українського походження.

ТОВ «Вторметекспорт» на виконання зобов'язань за цими контрактами здійснило відвантаження та митне оформлення товару за такими митними деклараціями:

- у кількості 2500000кг. за електронною митною декларацією № 500040/2018/005631 (дата перетину кордону 02.08.2017);

- у кількості 2500000кг. за електронною митною декларацією № 500040/2018/005632 (дата перетину кордону 02.08.2017);

- у кількості 2500000кг. за електронною митною декларацією № 500040/2018/005633 (дата перетину кордону 02.08.2017).

За результатами виконаних операцій ТОВ «Вторметексопрт» надало на адресу Позивача звіт комісіонера від 11.08.2017. У зв'язку із відсутністю заперечень зазначені звіт був затверджений позивачем. Факт надання комісійних послуг ТОВ «Вторметекспорт» позивачу підтверджується актом надання послуг №22 від 11.08.2017.

3) Контракти № С0111/2017- VME/6 від 01.11.2017, № С0111/2017- VME/5 від 01.11.2017, № С0111/2017- VME/4 від 01.11.2017, № С0111/2017- VME/3 від 01.11.2017, № С0111/2017- VME/2 від 01.11.2017, № С0111/2017- VME/1 від 01.11.2017 з нерезидентом Company Black Sea Commodity Limited. Умови поставки - поставка здійснюється на умовах FOB Одеський Орський торговий порт. Товар - кукурудза 3 -го класу, українського походження.

ТОВ «Вторметекспорт» на виконання зобов'язань за цими контрактами здійснило відвантаження та митне оформлення товару за митними деклараціями.

Сплачені позивачем за вказаним операціями купівлі зернових кошти розподілені в бухгалтерському та податковому обліку шляхом віднесення сплаченого в ціні товару податку на додану вартість до податкового кредиту, а в іншій частині шляхом збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування звітних періодів, що перевірялись податковим органом.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі норми матеріального права наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі також - ПК України), податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 134.1 статті 134 ПК України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп. 2.15 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, визначено, що первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув'язка окремих показників.

Таким чином, єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту та сум, на які збільшено від'ємне значення фінансового результату до оподаткування, мають бути належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи в розумінні наведених норм законодавства.

При вирішенні справи, суд враховує також правову позицію Вищого адміністративного суду України, висловлену ним в Інформаційному листі від 20 липня 2010 року № 1112/11/13-10, відповідно до якого процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи: 1) встановлення факту здійснення господарської операції; 2) встановлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; 3) встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку; 4) встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість; 5) встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2011 року № 742/11/13-11, витрати, для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість, мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Також, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що законодавство не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит, як і права на збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування, від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання. Так само як і на платника податків не покладається обов'язок перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як самостійно скористуватись наданими ПК України правами.

Крім того, суд враховує, що позивачем, з метою підтвердження реального характеру виконання сторонами своїх зобов'язань за вказаними вище договорами, сплачені кошти за якими були включені позивачем до сум податкового кредиту з податку на додану вартість та на їх розмір було збільшено від'ємне значення його фінансового результату до оподаткування звітних періодів, що перевірялись податковим органом, ПАТ «Київхліб» долучено до матеріалів справи документи, що підтверджують подальшу реалізацію придбаного у його контрагентів (ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл», ТОВ «Вторметекспорт» та Company Black Sea Commodity Limited) товару, а саме, зовнішньоекономічних контрактів та специфікацій до них, митних декларацій. Дійсний характер таких документів відповідачем не оспорюється.

З приводу твердження відповідача про відсутність у ПАТ «Київхліб» будь-яких складських документів щодо товару, договору зберігання від зернового складу ТОВ «Олімпекс купе Інтернешнл» та ТОВ «Вторметекспорт», суд звертає увагу, що між позивачем та ТОВ «Олімпекс купе Інтернешнл» (Комісіонер) укладено договір комісії від 29.01.2016 №К2901-2 та між позивачем та, відповідно, ТОВ «Вторметекспорт» від 30.06.2017 № К3006-3.

Пунктом 3.10 вказаних вище договорів комісії, передбачено, що Комісіонер зобов'язаний забезпечити зберігання товару з моменту прийняття його на комісію по акту приймання-передачі та до моменту передачі товару покупцю-нерезиденту. Відповідальність за випадкове знищення чи пошкодження товару несе комісіонер.

Згідно статті 1021 Цивільного кодексу України, комісіонер відповідає перед комітентом за втрату, недостачу або пошкодження майна комітента.

Якщо при прийнятті комісіонером майна, що надійшло від комітента, або майна, що надійшло для комітента, будуть виявлені недостача або пошкодження, а також у разі завдання шкоди майну комітента комісіонер повинен негайно повідомити про це комітента і вжити заходів щодо охорони його прав та інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, товар від СТОВ «Урожай» в цей же день передавався ПАТ «Київхліб» ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» або ТОВ «Вторметекспорт» за актами приймання-передачі.

Беручи до уваги зазначене, оскільки комісіонером прийнято згідно акту приймання-передачі зерно, всі дії щодо зберігання зерна мав забезпечувати саме комісіонер, а не позивач, оскільки в подальшому отриманий ним товар підлягав продажу на експорт.

Також судом відхиляється твердження податкового органу про відсутність інформації в базі даних ДП «Держреєстри України» щодо зберігача СТОВ «Урожай» відсутній склад ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» оскільки, як вбачається з матеріалів справи між СТОВ «Урожай» та ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» укладався не договір зберігання зерна, а договір про надання послуг за умовами якого виконавець надає замовнику наступні послуги на протязі дії цього договору: перевалювання зернових вантажів замовника на території ОМТП зерновий склад ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ».

Відповідно до п. 24 ст. 1 Закону України «Про зерно і ринок зерна в Україні» складські документи на зерно - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов'язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа.

Статтею 26 цього Закону встановлено, що договір складського зберігання укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Отже, наявність документів складського обліку вимагається у випадку існування між власником зерна і зерновим складом договору зберігання.

Щодо питання відсутності сертифікатів про якість товару, суд зазначає, що відповідно до умов договору поставки від 15.03.2017 № СГ1503-17 наявність саме сертифікатів якості не є обов'язковою, адже п. 4.2. цього договору зазначено, що одночасно з товаром постачальник зобов'язується передати покупцю документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром, а саме: видаткову накладну, рахунок-фактуру, сертифікат якості (або інші документи щодо якості) партії товару, інші документи, які стосуються поставки товару.

Як відображено у самому акті перевірки від 02.08.2018 року на виконання умов договору поставки на адресу ПАТ «КИЇВХЛІБ» були виписані, серед інших документів, і картки аналізу зерна (типова форма №47) які містять штамп ПЗТ Лабораторії ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та в яких зазначено якісні показники товару.

Беручи до уваги зазначене та те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» від 09 квітня 2014 року № 1193-VІІ внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» та скасовано обов'язкову сертифікацію якості зерна, вбачається, що ПАТ «Київхліб» має необхідні документи, що підтверджують відповідність якості товару встановленим нормативам.

Таким чином наведені доводи не відносяться до предмету доказування та використані відповідачам у зв'язку з аналізом не бухгалтерського та податкового обліку, а, власне, господарської діяльності позивача тобто податковим органом привласнено не властива йому контрольна функція, що є порушенням пп. 1), 2) ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

В контексті наведеного, суд звертає увагу на практику Вищого адміністративного суду України, відображену, зокрема, у його ухвалі від 15 липня 2015 року по справі № 813/3322/14, відповідно до якої, сертифікаційні документи на товар, які не містять відомостей про учасників та умови господарської операції з поставки, не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції; сертифікати якості не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів. Порушення окремих умов договору (як-от неподання постачальником сертифікатів якості на товар), які не є істотними для сторін для досягнення цілі правочину (поставка товару), не може впливати на податкові зобов'язання однієї із сторін договору. Тому, неподання платником сертифікаційних документів на придбаний товар не може слугувати спростуванням реального виконання господарської операції.

Більше того, сертифікати про якість на зерно, отримання яких, як зазначалося вище є необов'язковим, не є документами первинної господарської звітності, в зв'язку з чим їх відсутність жодним чином не може впливати на результати проведення перевірки.

Стосовно податкової інформації щодо СТОВ « Урожай» на підставі якої перевіряючі роблять висновок про відсутність можливості у СТОВ «Урожай» виростити зернові культури в обсягах, які були реалізовані ПАТ «Київхліб» суд зазначає, що відповідно до п. 74.2 ст. 74 ПКУ зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

П.п. 78.1.1. ПКУ передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, наявність податкова інформація є лише підставою для проведення перевірки і за своїм правовим значенням не є підставою для визнання нікчемним правочину та/або встановлення нереальності операції, а також не є достатнім доказом суперечності правочину (господарської операції, статусу контрагента), оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а тому податкова інформація щодо контрагентів не може бути підставою для обмеження права ПАТ Київхліб» на формування активу та права на податковий кредит за умови реальності господарської операції.

Поряд з цим, відповідач для визнання господарських операцій ПрАТ «Київхліб» та СТОВ Урожай» нереальними, є твердження про наявність у СТОВ «Урожай» контрагента ТОВ «Мрія-К», яке нібито є фіктивним.

Судом встановлено, що 30.08.2018 Вінницьким окружним адміністративним судом було винесено рішення в адміністративній справі № 802/1973/18-а за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай» до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Вказаним рішенням визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС Вінницькій області від 20.03.2018. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року - без змін.

Предметом розгляду даної справи були взаємовідносини CTОB «Урожай» та TОB «Мрія-К». Зокрема, рішенням встановлено: «Дослідивши під час судового розгляду справи надані первинні документи, судом встановлено, що всі вони складені у відповідності до вказаних норм Закону та під час здійснені господарських операцій. їх зміст підтверджує, реальність господарських операцій СТОВ «Урожай»" з контрагентом ТОВ «Мрія-К» щодо поставки товару, визначеного у договорах № 1408-17 від 14.08.2017, № б/н. від 09.10.2017, та від 01.09.2017. Вказані документи містять найменування товару, докази розрахунків між сторонами договорів, факт приймання, видачі товару тощо. При цьому, вказані податкові накладні зареєстровані позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийняті податковим органом. Отже, позивач має право на отримання податкового кредиту.»

Так у рішенні було встановлено і подальшу реалізацію СТОВ «Урожай» товару, отриманого від ТОВ «Мрія-К», зокрема ПАТ «Київхліб» за договором № СГ1503- 17 від 15.03.2017. Таким чином, суд дійшов висновку, що встановлені обставини підтверджують реальність об'єктів оподаткування по ланцюгу постачання, що в свою чергу підтверджує реальність здійснення господарської операції СТОВ «Урожай» та ТОВ «Мрія-К», та право позивача на податковий кредит.

Посилання податкового органу щодо наявного досудового кримінального провадження, фігурантом у якому є СТОВ «Урожай» суд вказує, що сам факт порушення кримінального провадження відносно контрагента без обвинувального вироку суду не є підставою для визнання операцій нереальними.

Таким чином кримінальні провадження не є належним підтвердженням протиправності дій платник податків та/або доказом нереальності здійснення господарських операцій.

З цього приводу була висловлена правова позиція Верховним судом у постанові від 24.04.2018 року № 2а/0370/205/12 згідно з якою сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Більш того, відповідно до інформації наданої СТОВ «Урожай» у листі від 22.1.2018 року № 22-11-18/1/А в рамках кримінального провадження № 0000090 у СТОВ «Урожай» оригінали чи копії первинних документів по операціям з ПАТ «Київхліб» та іншими контрагентами для проведення почеркознавчої експертизи.

Стосовно наявної податкової інформації щодо контрагента СТОВ «Урожай» та ухвали по справі № 757/5236/18 від 05.03.2018 про визнання винуватості ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, суд зазначає наступне.

Як було вказано вище, податкова інформація не є підставою для висновків щодо господарських операцій. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, в самому акті перевірки від 02.08.2018 вказано, що «основним постачальником було ТОВ «Мрія-К» ()». Проте наявність «основного постачальника» у контрагента не означає відсутність взаємовідносин з іншими господарюючими суб'єктами на договірних засадах. В акті перевірки від 02.08.2018 не зазначено, що СТОВ «Урожай» здійснювало поставку для ПАТ «Київхліб» товару отриманого від ТОВ «Мрія-К», що не виключає можливості придбання СТОВ «Урожай» товару у інших постачальників. Це підтверджується листами №15-11-18/1, №15-11-18/2, №15-11-18/3, №15-11-18/4, № 15-11-18/5, №15-11-18/6, № 15-11-18/7 від 15.11.2018 року наданого СТОВ «Урожай» в яких зазначений перелік постачальників та об'єми придбання СТОВ «Урожай» товару, який був проданий Позивачу. З цього вбачається, що СТОВ «Урожай» співпрацював з різними контрагентами, що забезпечувало йому можливість здійснення господарських операцій з поставки товару в погоджених з ПрАТ «Київхліб» обсягах.

Неправдиве твердження зазначене в акті перевірки від 02.08.2018 щодо наявності ухвали від 05.03.2018 року у справі 757/5236/18 про визнання винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, оскільки відповідно до вищевказаної ухвали ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України на підставі ст. 49 КК України звільнено, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000010 від 30.01.2018 - закрито.

Більш того, у вказаній ухвалі відсутня будь-яка оцінка операцій СТОВ «Урожай» із позивачем, а тому такий аргумент відповідача є безпідставним.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 N 996-XIV визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарською операцією - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Визначальним в цьому випадку є факт експорту всього отриманого від СТОВ «Урожай», що підтверджується митними деклараціями.

Відповідач жодним чином не спростував дійсність зазначених митних декларацій, які були раніше прийняті фіскальними органами.

Отже, слід дійти висновку, що між ПАТ «Київхліб» та його контрагентом дійсно склалися реальні господарсько-правові відносини, результатом яких став реальний рух активів, зміна майнового стану сторін. до того ж товар використано у господарській діяльності, що підтверджується належно складеними митними деклараціями відносно вивезення товарів за межі митного кордону України (експорту), та отримано позитивний фінансовий результат від даної операції.

За будь-яких умов оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Платних несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

При цьому для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов'язковому порядку необхідно з'ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів.

Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

ПАТ «Київхліб» має всі документи, які підтверджують фактичні поставки товару для нашого підприємства, а також документи, які підтверджують подальшу реалізацію отриманого товару. На момент укладання податкових накладних в період, що перевірявся СТОВ «Урожай» був зареєстровані органами державної податкової служби у встановленому порядку в якості платників ПДВ, а тому мав всі підстави складати податкові накладні.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, на момент складання податкових накладних контрагенти позивача зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку товару.

Слід зазначити, що податковий орган не посилається на відсутність реєстрації податкових накладних, на підставі яких позивачем нараховано податок на додану вартість, у встановленому порядку.

Відповідачем не надано документальних підтверджень відсутності фактичного виконання господарських операцій за вказаними договорами, узгодженості дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з можливими протиправними діями постачальників, а тому, твердження відповідача про відсутність реального характеру договорів, укладених між позивачем та його контрагентами, не є обґрунтованим та належним засобами доказування, оскільки, позиція податкового органу щодо суперечності спірних угод інтересам держави не підкріплена відповідними доказами чи судовими рішеннями.

Враховуючи зазначене та те, що судом, в межах розгляду цієї адміністративної справи не встановлено ознак фіктивності укладених між позивачем та його контрагентами правочинів, зокрема, необґрунтованими є висновки, викладені відповідачем в акті перевірки від 02.08.2018 № 2296/28-10-41-02/00381574 про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Як наслідок, неправомірними є оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача, що ґрунтуються на зазначених висновках акту перевірки.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не було доведено правомірність прийнятих ним рішень.

Згідно з вимогами статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Беручи до уваги наведене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 616 700 грн за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Київхліб» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників ДФС від 22 серпня 2018 року:

-№ про донарахуванню Приватному акціонерному товариству «Київхліб» податкове зобов'язання з податку прибуток приватних підприємств у розмірі 47 311 256,00 грн.

-№ про зменшення Приватному акціонерному товариству «Київхліб» суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 43 024 541 грн.

-№ про донарахування Приватному акціонерному товариству «Київхлі» податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 53 607 771,00 грн.

-№ про зменшення Приватному акціонерному товариству «Київхліб» від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 40 083 304,00 грн.

Судові витрати у сумі 616 700 грн присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Київхліб» (, 04080, м.Київ, вул.Межигірська, 83) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників ДФС (, 04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, 11 г).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення суду виготовлено 12.04.2019.

Суддя Р.О. Арсірій