Справа № 640/3922/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 квітня 2019 року м. Київ № 640/3922/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язати вчинити дії , -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нездійснення перерахунку з 01 вересня 2015 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 без урахування надбавки на кожну дитину, до рівня прожиткового мінімуму, встановленого Законом для осіб, які втратили працездатність;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не встановлення ОСОБА_1 надбавки до пенсії як не працюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні двох дітей віком до 18 років в період з 01 лютого 2013 року по 31 жовтня 2015 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок і виплату належної ОСОБА_1 пенсію починаючи з 01 вересня 2015 року, без урахування надбавки на кожну дитину, до рівня прожиткового мінімуму, встановленого Законом для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат та з урахуванням втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві встановити ОСОБА_1 з 01 лютого 2013 року надбавки до пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст. 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення", постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї - син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на кожного непрацездатного члена сім'ї в розмірі соціальної пенсії, передбаченої для відповідної категорії непрацездатних та нарахувати і виплатити недоотримані суми надбавки з 01 лютого 2013 року по 31 жовтня 2015 року з урахуванням втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Разом з позовною заявою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 1 статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне положення закріплено і в ст. 8 Закону України «Про судовий збір», в п.3 ч.1 вказаної статті зазначено, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що при зверненні до суду з адміністративним позовом має бути сплачено судовий збір.

Водночас, зазначена вимога не є абсолютною і має застосуватися з урахуванням принципу гарантування права особи на доступ до правосуддя, який регламентований ч. 1 ст. 55 Конституції України та ч. 1 ст. 3 КАС України.

При цьому, для забезпечення реалізації зазначеного права особи адміністративні суди наділені повноваженнями, зокрема щодо звільнення від сплати судового збору і єдиною визначальною правовою підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони, а саме обставини, що підтверджують факт перебування її у важкому фінансовому становищі або те, що сплата судового збору для неї є вкрай обтяжливою. Саме такі обставини є поважними причинами несплати судового збору та мають бути враховані судом.

Зважаючи на мотиви, наведені позивачем в обґрунтування заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що в даному випадку, наявні достатні та необхідні правові підстави вважати, що сплата судового збору для позивача є вкрай обтяжливою.

При цьому, суд враховує правову позицію, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», в якому Суд зазначив, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Беллет проти Франції», Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З огляду на наведене, суд, вживаючи всіх можливих і необхідних регламентованих чинним законодавством заходів для забезпечення реалізації конституційного права позивача на доступ до правосуддя вважає за необхідне звільнити позивача від сплати судового збору у розмірі 2 305,20 грн.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

2. Звільнити позивача від сплати судового збору у розмірі 2 305,20 грн.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Вєкуа