Справа № 734/417/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 734/417/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Пилипенко О.Є.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Шовкового Ігора Олександровича на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2019 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, смт. Козелець, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Шовкового Ігора Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року, ОСОБА_3 (далі - пива, ОСОБА_3.) звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з позвом до Поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у суд звернувся ОСОБА_3 до Поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області капрала поліції Шовкового Ігора Олександровича.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що о 15.39 годині 29 січня 2019 року поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області капралом поліції Шовковим І.О. винесена щодо нього постанова серії НК № 344678 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255.00 гривень.

Відповідно до змісту постанови позивач керував на 74 км автодороги Київ - Чернігів - Нові Яриловичі в с. Єрків транспортним засобом Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_1, та рухався зі швидкістю 90 км/год, перевищуючи встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті, позначений д.з. 5.45 ПДР України, а саме - на 40 км/год.

Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TRUCAM IC 001134, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.

Вважає, що обставини, які викладені у вказаній постанові не відображають всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та не відповідають дійсності в частині керування транспортним засобом, вказаним у постанові, оскільки позивач є власником автомобіля Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_3.

Ніколи не був власником і не керував транспортним засобом Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_1.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_3 до Поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області капрала поліції Шовкового Ігора Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Скасовано постанову серії НК № 344678 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 29 січня 2019 року поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області капралом поліції Шовковим Ігорем Олександровичем, за ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_3, а справу про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_3 надіслано на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Чернігівській області.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене та у зв'язку із неприбуттям учасників справи у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що відповідно до постанови серії НК № 344678 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної 29 січня 2019 року поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області капралом поліції Шовковим І.О., виходить, що приблизно о 15.39 годині 29 січня 2019 року на 74 км автодороги Чернігів - Київ - Нові Яриловичі в с. Єрків водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_1, та рухався зі швидкістю 90 км/год, перевищуючи встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті, позначений д.з. 5.45 ПДР України, а саме - на 40 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TRUCAM IC 001134, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.

За цією ж постановою щодо водія ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255.00 гривень.

Із зазначеним вище позивач не погоджується у зв'язку із чим звернувся до суду та просить скасувати постанову серії НК № 344678 від 29 січня 2019 року, винесену поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області капралом поліції Шовковим І.О., про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо правомірності винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення від 29.01.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух« встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п.1.5 ПДР України).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух« передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не надано доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного у постанові від 29 січня 2019 р., в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

Згідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

На підставі вище зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

Окрім зазнаного вище колегія суддів звертає увагу на положення ст. 245 КУпАП, якою визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 5 ст. 77 КАС України (редакція чинна на момент винесення рішення у справі) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Однак, відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, не направив обґрунтованих заперечень проти заявлених позовних вимог.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупність, колегія суддів приходить до висновку, що слід визнати незаконною та скасувати постанову серії НК №344678 від 29.01.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_3 до Поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області капрала поліції Шовкового Ігора Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів зазначає, що у змісті постанови, що оскаржується, містяться відомості про те, що водій ОСОБА_3 о 15.39 годині 29 січня 2019 року на 74 км автодороги Чернігів-Київ-Нові Яриловичі в с. Єрків керував транспортним засобом Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_1, та рухався зі швидкістю 90 км/год, перевищуючи встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті, позначений д.з. 5.45 ПДР України, - на 40 км/год.

У подальшому до змісту вказаної постанови, у зв'язку із можливо допущеною помилкою щодо точного написання реєстраційного номеру транспортного засобу, внесені виправлення за відсутності позивача ОСОБА_3 про те, що той керував транспортним засобом із реєстраційними номером НОМЕР_3.

На підставі вище зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, щодо ОСОБА_3 з'ясовані не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тому, постанова серії НК № 344678 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена 29 січня 2019 року поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області капралом поліції Шовковим І.О., за ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_3 підлягає скасуванню, а справу про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_3 необхідно надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Чернігівській області.

Щодо посилання на внесення змін до постанови серії НК № 344678 від 29 січня 2019 року, колегія суддів зазнача наступне.

Так, відповідно до наданого рапорту поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Шовкового Ігора Олександровича від 06.02.2019 року внесено виправлення стосовно д.н.з. НОМЕР_3.

Відповідно до якого зазначено, що слід вірним важати д.н.з. НОМЕР_3 замість помилково вказаного у постанові про притягнення до адміністративного відповідальності - НОМЕР_1.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що сама постанов винесена 29 січня 2019 року, а рапорт та виправлення здійснено 06.02.2019 року.

Щодо посилання позивачів на відео з нагрудної камери та зазначає наступне.

Так, надана відповідаче відеозапис з нагрудної бодікамери та трикама на диску (а.с. 28) відтворити неможливо.

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п.8 резолютивної частини постанови серії НК № 344678 від 29 січня 2019 року зазначено, що доо постанови додається фото порушення проте ні відповідачем ні позивачем зазначене фото до матеріалів справи не надано.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що позов слід задовольнити, оскаржувану постанову необхідно скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 205, 241, 242, 243, 251, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Шовкового Ігора Олександровича - залишити без задоволення, а рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

О.Є. Пилипенко