Справа № 758/2977/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 758/2977/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2019 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Костюк Л.О.;
суддів: Кузьменка В.В., Мельничука В.П.;
за участю секретаря: Горяінової Н.В.,
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2018 року позов задоволено частково: скасовано постанову начальника Енергетичної митниці ДФС Піковського І.О. від 27.02.2018 р. у справі про порушення митних правил № 0011/90300/18 про визнання ОСОБА_2, голови правління Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Код ) винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, накладення на громадянина ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 7 027 389 072 (сім мільярдів двадцять сім мільйонів триста вісімдесят дев'ять тисяч сімдесят дві) гривні 36 копійок; закрито справу про порушення митних правил №0011/90300/18 у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України; в іншій частині в задоволенні вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову з мотивів неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Під час судового засідання 20 березня 2019 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано заяву про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року апеляційну скаргу Енергетичної митниці ДФС - залишено без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2018 року - без змін.

Дослідивши обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що її слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 134 КАС України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно ч.3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на положення ч.6 та ч.7 КАС України, відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи у суді апеляційної інстанції представником позивача надано копії: договору про юридичні послуги (надання професійної правничої допомоги) №1320-17-2 (А), копію рахунку від 20.12.2018 р. №30850, копію платіжного доручення № від 27.12.2018 р., копію акту приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування від 27.12.2018 р., опис виконання робіт (надання послуг), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3498/10, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №5239/10, посвідчення помічників адвоката та копії трудових книжок.

25 березня 2019 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до Шостого апеляційного адміністративного суду подано докази на підтвердження витрат, які позивач сплатив та має сплатити у зв'язку з розглядом даної справи, та на підтвердження інтересу до даної справи, а саме: копію рахунку від 22.03.2019 р. №31371, роздруківки публікацій у ЗМІ на підтвердження публічного інтересу до даної справи.

08 квітня 2018 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до Шостого апеляційного адміністративного суду подано доповнення та пояснення до заяви про розподіл судових витрат, пов'язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції та приєднано: звіт про виконання роботи та розрахунок гонорару на основі погодинних ставок ВКП (серпень - грудень 2018 року); звіт про виконання роботи та розрахунок гонорару на основі погодинних ставок ВКП (січень 2019 року); звіт про виконання роботи та розрахунок гонорару на основі погодинних ставок ВКП (лютий - березень 2019 року); довідка від 02.04.2019 року про погодинні ставки юристів (адвокатів, помічників адвокатів); копія статті; копія рахунку від 20.12.2018 року №30850; копія акту приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування від 27.12.2018 року; копія рахунку від 22.03.2019 року №31371, копія рахунку від 18.02.2019 №31181; копія рахунку від 21.03.2019 року №31350; копії трудових книжок; роздруківки з журналу; ухвала Господарського суду Житомирської області від 11.09.2018 року у справі №906/728/15, постанова Північно - Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 року у справі №906/728/15; додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 06.07.2018 у справі №910/4881/18; постанова Верховного Суду від 18.12.2018 року у справі №910/4881/18.

Колегія суддів частково погоджується з доводами представника позивача, але вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, є неспівмірним та підлягає зменшенню з огляду на наступне.

Відповідно до наданого договору про юридичні послуги (надання професійної правничої допомоги) №1320-17-2 (А), опису виконання робіт (надання послуг) та акту приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування від 27.12.2018 р. не можливо встановити саме складність справи та безпосередній факт виконання адвокатом робіт (наданих послуг), кількість витрачених годин на виконання наданих послуг.

Окрім зазначеного, з наданих адвокатом позивача документів на підтвердження виконання послуг та робіт щодо здійснення професійної правничої допомоги обсяг їх встановити не можливо.

Щодо визначення співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката за ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, колегія суддів зазначає наступне.

Так, предметом спору є постанова про притягнення позивач до адміністративної відповідальності та накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 7 027 389 072, 36 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначений вище штраф накладений на позивача як на фізичну особу, а не на ПАТ «Національна акціонерну компанію «Нафтоназ України».

Та зазначає, що притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності могло б вплинути на ділову репутацію позивача.

Проте, вказує, що дана справа є незначної складності та розглянута протягом одного засідання та є звичайною справою, що стосується порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за несвоєчасну сплату несплаченої суми митних платежів.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційну скаргу Енергетичною митницею ДФС подано до Подільського районного суду м. Києва у серпні 2018 року, розгляд апеляційної скарги вперше призначено на 15.08.2018 року, відповідачами неодноразово заявлено за відомо безпідставні клопотання, відводи як колегії суддів у складі Ключковича В.Ю., Кузьменка В.В., Літвіної Н.М., так і колегії суддів у складі Костюк Л.О., Кузьменка В.В., Мельничука В.П., які були визнані необґрунтованими (ухвалами від 31.08.2018, 11.02.2019 року), а також залишені без розгляду під час слухання справи (20.03.2019 року), а ті які заявлені в судовому засіданні 20.03.2019 року і визнано зловживанням зі сторони Енергетичної митниці ДФС своїми процесуальними правами, що призвело до істотного затягування розгляду апеляційної скарги та проведення 8 засідань до моменту винесення остаточного рішення у справі.

Також, з метою затягування процесу було подано дві касаційні скарги, та ухвалами Верховного Суду від 28.11.2019 №758/2977/18 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Первинної профспілкової організації Енергетичної митниці на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі № 758/2977/18 та від 11.02.2019 року у справі №758/2977/18 відмовлено ОСОБА_10 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2019 у справі №758/2977/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною постанови.

Суд апеляційної інстанції враховує, що представником позивача до суду першої інстанції підготовлено відзив на апеляційну скаргу, пояснення, клопотання, заперечення, заяви з додатками у кількості понад 220 аркушів, прийнято участь у восьми судових засіданнях у суді апеляційної інстанції

На підставі вище зазначеного, враховуючи імідж адвокатського об'єднання, яке надавало професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку щодо часткового задоволення заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 134 КАС України підлягають розподілу судові витрати на професійну правничу допомогу, яка надається саме адвокатом.

Згідно ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Таким чином, оскільки відповідно до рішення суду позовні вимоги позивача були задоволені, на його користь підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, які надавались йому в ході розгляду справи адвокатом згідно з поданими документами та розрахунком.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов'язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Колегія суддів, враховує ціну позову у справі, кількість судових засідань у яких брав участь адвокат, затрачений час в ході розгляду справи в судовому засіданні та підготовки відзиву на апеляційну скаргу, а також враховує інший витрачений адвокатом час під час надання позивачу правничої допомоги та приходить до висновку, що вказана сума витрат у розмірі 997 187, 82 грн. є неспівмірною з наданою позивачу правничою допомогою.

Окрім зазначеного, вказує, що ні представником ні позивачем не підтверджено у повному об'ємі витрати понесені на професійну правничу допомогу при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, а саме не надано підтвердження щодо оплати рахунку від 18.02.2019 №31181, від 22.03.2019 року №31371; від 21.03.2019 року №31350.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення суми витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача до суми 25 000, 00 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці ДФС на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу понесені при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі - 25 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241, 242, 243, 252, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи у суді апеляційної інстанції - задоволити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці ДФС (адреса: 04215, м. Київ, вул. Світлицького, 28 а, ) на користь ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), витрати на професійну правничу допомогу понесені при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 25 000 ( двадцяти п'яти тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 12 квітня 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: В.В. Кузьменко,

В.П. Мельничук