Справа № 761/31554/17
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Файдюка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року, яке проголошене о 13 год. 20 хв. та складене у повному обсязі 18 вересня 2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Київського міського військового комісаріату щодо відмови в оформленні та призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, отриманої внаслідок виконання обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії;

- зобов`язати Київський міський військовий комісаріат надати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати зазначеної одноразової грошової допомоги у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити вказану допомогу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у оформленні та призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, отриманої внаслідок виконання обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії.

- зобов`язано Київський міський військовий комісаріат надати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав інвалідність ІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що підстави для направлення документів позивача на розгляд до Міністерства оборони України відсутні у зв`язку з тим, що позивач не має права на призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Відзив на апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходив.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що ОСОБА_1 , 1965 року народження, проходив військову службу з 31 жовтня 1983 року по 18 грудня 1985 року та приймав участь в бойових діях в Демократичній Республіці Афганістан.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0071959 від 26 лютого 2014 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності контузія (травма) та її наслідки, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

ОСОБА_1 подав до Київського міського військового комісаріату заяву від 26 квітня 2017 року про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності II групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року.

У відповідь на вказане звернення Київський міський військовий комісаріат листом від 03 травня 2017 року № ВСЗ/769 повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги. Такий висновок обґрунтований тим, що дія постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року на позивача не поширюється.

Не погоджуючись із такими діями ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що Київським міським військовим комісаріатом недотримано встановленого законодавством порядку вирішення заяви про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності II групи, яке пов`язане з виконання військової служби в Демократичній Республіці Афганістан.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок).

Положеннями пп. 1 п. 6 Порядку у редакції, чинній на час встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності, було передбачено, що військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у разі встановлення інвалідності II групи, призначається і виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Згідно з п. 11 Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до п. 13 Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Зазначені норми права вказують на те, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку військкомату, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).

При цьому, на Київський міський військовий комісаріат покладено обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття відповідного рішення.

Такий висновок відповідає також правовій позиції Верховний Суд, що викладена у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 825/1750/18.

Як раніше зазначалося, ОСОБА_1 26 квітня 2017 року подав до Київського міського військового комісаріату заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності II групи.

Київський міський військовий комісаріат листом від 03 травня 2017 року № ВСЗ/769 повідомив позивача про відсутність підстав для призначення вказаного виду допомоги.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у даному випадку Київський міський військовий комісаріат не направляв заяву позивача від 26 квітня 2017 року та додатні до неї документи до Міністерство оборони України, а самостійно прийняв рішення про відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 відповідної допомоги.

Зазначена обставина підтверджується також письмовими запереченнями Міністерство оборони України проти адміністративного позову, які подані до суду першої інстанції 02 жовтня 2017 року.

Разом з тим Порядком не передбачено право військового комісаріату самостійно приймати рішення про призначення або відмову у призначенні грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також Порядок не надає Київському міському військовому комісаріату повноважень відмовляти у направленні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги з підстав, що зазначені у листі від 03 травня 2017 року № ВСЗ/769.

У зв`язку з надходженням заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги та відсутністю зауважень стосовно наданих на виконання п. 11 Порядку № 975 документів, Київський міський військовий комісаріат зобов`язаний був у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додати відповідні документи.

З огляду на те, що відповідач не виконав вимоги п. 13 Порядку, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для частково задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі Київський міський військовий комісаріат наводить обставини справи та посилання норми матеріального права, які, на його думку, вказують на відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Разом з тим, заперечень проти висновку суду першої інстанції про відсутність у ІНФОРМАЦІЯ_1 повноважень самостійно приймати рішення про відмову в призначення зазначеної допомоги, апеляційна скарга не містить.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 13 вересня 2018 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

В.В. Файдюк