Справа № 520/2295/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Харків
11.04.2019 р. справа №520/2295/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом
ОСОБА_1
до ГУ ПФУ в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
встановив:
Матеріали позову одержані судом 11.03.2019 р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 12.03.2019 р. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 28.03.2019 р.
Позивач, ОСОБА_1 , у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про 1) зобов`язання Харківського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України - надати Довідку для нарахування (перерахування) пенсії з 01.01.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ГУ ПФУ в Харківській області; 2) визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р з 01.01.2018 р., у зменшенні розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати 75 % суми підвищення пенсії з 01.01.2019 р. та несплаті всіх надбавок і премії, котрі були встановлені до 01.01.2018р.; 3) зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р. з 01.01.2018 р., однією сумою, з врахуванням всіх складових грошового забезпечення: - за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу і окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років, - премії у розмірі 125% від посадового окладу та з урахуванням раніше виплачених сум.
Підставами позову є доводи про те, що Харківський обласний військовий комісаріат протиправно не склав та не направив довідку про розмір грошового забезпечення, в яку б включались усі раніше отримувані додаткові види грошового забезпечення, а ГУПФУ в Харківській області протиправно зменшило розмір пенсії позивача за рахунок виплати лише 50% підвищення.
Відповідач, Харківський обласний військовий комісаріат, правом на письмове висловлення правової позиції по суті позовних вимог не скористався.
Відповідач, ГУ ПФУ у Харківській області, з поданим позовом не погодився.
Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що перерахунок і виплата пенсії проведені відповідно до закону і діючих п.п. 1, 2 Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 р.
Дослідивши зібрані по справі докази, суд установив такі обставини спору.
06.03.2000 р. позивача було звільнено з військової служби у запас за віком з вислугою років - 28 років.
Як пенсіонер заявник знаходиться на обліку в ГУ ПФУ у Харківській області, пенсія призначена у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 74% грошового забезпечення.
У довідці Харківського обласного військового комісаріату від 27.02.2008 р. у якості складових грошового забезпечення указані посадовий оклад за посадою, посадовий оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років у розмірі 40%, надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, премія у розмірі 10%.
У довідці Харківського обласного військового комісаріату від 01.06.2012 р. у якості складових грошового забезпечення указані посадовий оклад за посадою, посадовий оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років у розмірі 40%, надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, надбавка за роботу з державною таємницею, премія у розмірі 125%.
У довідці Харківського обласного військового комісаріату від 16.03.2018 р. у якості складових грошового забезпечення станом на 01.03.2018 р. указані посадовий оклад за посадою, посадовий оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років у розмірі 50%.
За останньою хронологічно довідкою Харківського обласного військового комісаріату розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.03.2018 р. для перерахування пенсії з 01.01.2018 р. складає усього - 6.420,00 грн. (посадовий оклад - 3260,00 грн., оклад за військовим званням - 1020,00 грн., надбавка за вислугу років у 50% від сукупного показника посадового окладу та окладу за званням - 2140,00 грн.)
З цього приводу суд зазначає, довідка для нарахування (перерахування) пенсії з 01.01.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, наявна в розпорядженні ГУ ПФУ в Харківській області.
З посиланням на п.1 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 р. ГУ ПФУ у Харківській області вчинив волевиявлення, у силу якого до виплати особі додатково до показника пенсії до перерахунку належить: 50% різниці підвищення у період 01.01.2018 р. - 31.12.2018 р.; 75% різниці підвищення у період 01.01.2019 р. - 31.12.2019 р.; 100% різниці підвищення з 01.01.2020р.
До установлених судом правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.
Згідно з ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом Закон) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Тобто, у силу положень ч. 4 ст. 63 Закону повноваження з приводу встановлення порядку перерахунку пенсій передані у відання Кабінету Міністрів України.
На подальший розвиток цієї норми закону постановою КМУ від 13.02.2008р. №45 було затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом Порядок №45).
Порядок №45 діяв протягом 2016-2017р.р., а у 2018 р. - до моменту набрання чинності постановою КМУ від 21.02.2018р. №103.
Вирішуючи спір, суд відмічає, що Порядок №45 не запроваджував спеціальних строків виплати перерахованих пенсій, а тому строки платежів мали узгоджуватись з вимогами ч.2 ст.85 Закону України Про пенсійне забезпечення, ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ч.3 ст.52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
У той же час, постановою КМУ від 21.02.2018 р. №103 були передбачені нові строки виплати суми різниці у розмірі між раніше призначеною та перерахованою пенсіями (тобто сум підвищення).
При цьому, п.п.1 і 2 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 стосується усіх осіб, яким була призначена пенсія у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", окрім працівників міліції та працівників поліції.
Працівників міліції та працівників поліції стосується п.3 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103. Позивач був військовослужбовцем Збройних Сил України. Отже, на правовідносини за участю позивача поширюється дія саме п.п. 1 і 2 постанови КМУ від 21.02.2018 р. №103, якими було запроваджено спеціальні строки виплати сум підвищення до пенсії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. по справі №826/3858/18 (залишеним у силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р.) були визнані нечинними п.п. 1 і 2 постанови КМУ від 21.02.2018 р. №103.
Таким чином, п.п. 1 і 2 постанови КМУ від 21.02.2018 р. №103 як частини нормативно-правового акту відповідно до ст. 255 та ч.2 ст.265 КАС України утратили чинність з 05.03.2019 р.
До указаної дати ці норми права правомірно застосовувались владними суб`єктами - учасниками спірних правовідносин.
Спір по справі склався до дати утрати чинності п.п. 1 і 2 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103.
Таким чином, суд не знаходить підстав для висновку про протиправність дій відповідачів, котрі виконували діюче рішення Уряду України.
Продовжуючи розгляд справи, суд ураховує, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» запроваджують дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії особи, а саме: 1) за ст.43 згаданого закону у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 згаданого закону у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.
Так, ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено порядок обчислення розміру пенсії у разі її призначення вперше і саме у цій процедурі базовою розрахунковою величиною є виплати (як винагороди за працю), одержані особою-пенсіонером під час проходження служби (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення самого працівника (службовця) - власна винагорода особи за працю).
Натомість, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено порядок обчислення розміру вже призначеної пенсії шляхом її перерахунку у залежності від тих виплат (як винагороди за працю), котрі одержані третьою сторонньою особою - іншим працівником, який обіймає цю ж саму чи прирівняну посаду (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення іншого працівника - діючого службовця за аналогічною (прирівняною) посадою - винагорода третьої сторонньої особи за працю).
Правильність такого тлумачення змісту ст.ст.43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджується правовими висновками Верховного Суду, викладеними у рішенні від 15.02.2018р. по зразковій справі № 820/6514/17 (Пз/9901/8/18).
З огляду на викладене, у заявника відсутній інтерес до збереження структури грошового забезпечення на момент призначення пенсії, позаяк цей фактор має юридичне значення виключно для випадку призначення пенсії вперше.
У випадку проведення перерахунку розміру вже призначеної пенсії юридичне значення мають включно складові елементи структури грошового забезпечення діючого публічного службовця.
Тому, ті виплати з винагороди за працю, котрі не існують (відсутні, припинені, скасовані тощо) на на момент вирішення питання про перерахунок пенсії, не підлягають включенню до розрахункової бази обчислення розміру пенсії.
Окремо суд звертає увагу, що заявник при виході у відставку мав надбавку за вислугу років у розмірі 40% у той час як останньою довідкою Харківського обласного військового комісаріату цей показник збільшений до 50%, хоча пенсіонер вже припинив проходження військової служби.
Вирішуючи спір в частині вимоги включення до структури грошового забезпечення премії із збереженням умовного відсоткового розміру на момент призначення пенсії і трансформації в абсолютний грошовий показник за арифметичною дією множення на фактично одержану третьою сторонньою особою премію, суд зазначає, що за своєю правовою природою та суттю премія є одноразовим (а не регулярним) платежем, котрий свідчить про рівень фінансового визнання роботодавця особистого трудового внеску конкретного робітника у загальний результат службових показників у межах конкретного календарного місяця або іншого часового проміжку роботи.
З цих міркувань суд вважає, що розмір премії діючого публічного службовця (у тому числі і військовослужбовця) не має прямого, абсолютного та безпосереднього впливу на розмір пенсії третьої сторонньої особи, взагалі не причетної до згаданого вище особистого трудового внеску іншого працівника.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владні суб`єкти забезпечили реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України.
Факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі справи соціального забезпечення не знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для відмови в задоволені заявлених вимог.
Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.
Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
вирішив:
Позов - залишити без задоволення.
Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.
Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Сліденко А.В.