Справа № П/811/1901/16
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м. Кропивницький Справа № П/811/1901/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.,

за участю секретаря: Потєхіної І.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Левицька Л.А.

представника відповідача: Лісняк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), Командира військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), Начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) майор медичної служби Сидоренко Д.О. про визнання протиправним дій та наказу, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просить:

- визнати дії начальника медичної служби військової частини-польова пошта НОМЕР_3 майора медичної служби Сидоренка Д.О. по проведенню службового розслідування та встановленню результатів службового розслідування протиправними;

- визнати дії командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 полковника ОСОБА_2 по затвердженню 28.11.2016 року Акта службового розслідування та встановленню результатів службового розслідування протиправними;

- визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини-польова пошта НОМЕР_3 № 3988 від 28.11.2016 року;

- визнати протиправними дії Військової частини-польова пошта НОМЕР_3 щодо ненадання ОСОБА_1 Довідки про обставини травми (поранення, контузії), яка мала місце 03.08.2016 року, згідно Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року;

- зобов`язати військову частину-польова пошта НОМЕР_3 видати ОСОБА_1 Довідку про обставини травми (поранення, контузії), яка мала місце 03.08.2016 року, згідно Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Акт службового розслідування від 23.11.2016 та наказ № 3988 від 28.11.2016 за результатами службового розслідування стосовно отриманої ОСОБА_1 являються упередженими, необ`єктивними, а дії службових осіб військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) начальника медичної служби військової частини по проведенню службового розслідування, оцінці встановлених обставин та формування висновку службового розслідування, командира військової частини та затвердженню Акта службового розслідування протиправними.

Позивач зазначає, що оскільки за результатами службового розслідування не встановлені дійсні обставини отримання ним 03.08.2016 травми та не надана йому Довідка про обставини травми (поранення, контузії), вважає порушеними його права, в зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

12 січня 2017 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у судовому засіданні (Т.1 а.с.1-2).

03 лютого 2017 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та призначено судово-медичну експертизу, провадження по даній справі на час проведення експертизи зупинено (Т.1 а.с. 51-52, 53-55).

18 квітня 2017 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду призначено розгляд питання щодо поновлення провадження, в зв`язку з поверненням на адресу суду матеріалів справи без виконання експертизи ( Т.1 а.с.7).

18 травня 2017 року ухвалою суду, поновлено провадження у справі, зобов`язано відповідачів надати оригінали витребуваних для експертизи документів та зупинено провадження у справі до отримання даних документів (Т.1 а.с. 86-87).

15 серпня 2018 року на адресу суду надійшли документи, що витребовувались судом, тому ухвалою суду призначено розгляд справи в судовому засіданні (Т.1 а.с.142).

07 вересня 2017 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду задоволено клопотання представника позивача та призначено судово-медичну експертизу, провадження по даній справі на час проведення експертизи зупинено (Т.1 а.с.157-158, 159-161).

26 березня 2018 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, в зв`язку з надходженням на адресу суду матеріалів справи та листа начальника КЗ «КОБСМЕ» № 758 від 23.03.2018 про повернення без виконання ухвали суду. Розгляд даної справи в подальшому вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, в зв`язку з тим, що 15.12.2017 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в редакції Закону від 03.10.2017 №2147-VIII (Т.1 а.с. 182-183).

17 квітня 2018 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (Т.1 а.с.207).

18 квітня 2018 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду, відкладено підготовче засідання у справі, в зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача (Т.1 а.с.214-215).

08 травня 2018 року ухвалою суду задоволено клопотання представника військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_3 ) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та задоволено клопотання позивача про витребування додаткових доказів (Т.2 а.с.18-19).

25 травня 2018 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та призначено судово-медичну експертизу, провадження по даній справі на час проведення експертизи зупинено (Т.2 а.с. 63-64).

22 листопада 2018 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні (Т.2 а.с.103-104).

Ухвалами суду від 11 грудня 2018 року та 28 грудня 2018 року відкладено розгляд справи (Т.2 а.с.117,133).

21 січня 2019 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача та призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції (Т.2 а.с.152).

05 лютого 2019 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.2 а.с. 168-169).

Під час розгляду справи, військова частина польова пошта НОМЕР_3 була перейменована у Військову частину НОМЕР_1 , що підтверджується Довідкою № 149/12 (Т.2 а.с. 4-5).

Представником військової частини пп НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ) 02.02.2017 за (вхід.№ 1364), 07.02.2017 (вх. №1470), 16.04.2018 (вх.№ 6756/18) та 23.04.2018 (вх.№ 7228) надавились до суду заперечення на позовну заяву, в яких просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) від 14.11.2016 року № 3866 було призначено службове розслідування за фактом травмування капітана ОСОБА_1 . В ході проведення даного службового розслідування встановлено та з`ясовано, що факт отримання контузії капітаном ОСОБА_1 не підтверджується. З пояснень співслужбовців капітана ОСОБА_1 (які були свідками події) - сержанта ОСОБА_3 , старшого сержанта ОСОБА_4 , сержанта ОСОБА_5 , старшого лейтенанта м/с ОСОБА_6 стало відомо, що в ніч з 02.08.2015р. на 03.08.2015р. підчас обстрілу с. Невельське Донецької області останній отримав лише нервовий зрив від панічного страху у ході обстрілу бойових позицій підрозділів бригади з боку незаконних збройних формувань. Після був направлений до Селідовської ЦРЛ з діагнозом «антено - невротичний синдром». Довідки - доповіді про факт отримання травми (контузії) капітаном ОСОБА_7 не надходили. В журналі бойових дій 2 механізованого батальйону частини у вказаний період травмування капітана ОСОБА_1 не значиться.

Також, зазначено, що командування військової частина НОМЕР_1 в свою чергу не має можливості виключити капітана ОСОБА_8 зі списків особового складу військової частини, оскільки відповідно до, наказу командира військової частини (по особовому складу) від 04.03.2016 капітан ОСОБА_8 вважається таким, що з 27.02.2016 року самовільно залишив частину.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши думку сторін та дослідивши наявні в справі письмові докази, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заперечення відповідача та докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступних висновків.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами частини тринадцятої статті 2 Закону №2232-ХІІ виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Пунктом 10 Прикінцевих положень Закону № 2232-ХІІ визначено що, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що норми Закону № 2232-ХІІ є спеціальними по відношенню до спірних правовідносин та пріоритетними перед нормами інших законів.

Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби ЗСУ (далі - Статут ВС ЗСУ), який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців ЗСУ і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Абзацами 1-4 пункту 11 Статуту ВС ЗСУ встановлено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців певні обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини.

За приписами пункту 16 Статуту ВС ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами ЗСУ, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями

Законом України від 24.03.1999 року №551-ХIV затверджено Дисциплінарний статут ЗСУ (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці ЗСУ незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом капітан ОСОБА_1 військовослужбовець, що був призваний на військову службу згідно Указу Президента України, яким було оголошено чергову хвилю мобілізації військовослужбовців.

Наказом т.в.о. начальника штабу військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 03.04.2015 року, капітана ОСОБА_1 , який прибув із військової частини польова пошта НОМЕР_4 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Головнокомандуючого Збройних Сил України від 31.03.2015 року №147 на посаду командира зенітного артилерійського взводу механізованого батальйону з 03.04.2015 року зараховано до списків особового складу частини.

Відповідно до пояснень позивача, у серпні 2015 рок зенітно ракетний взвод 2-го механізованого батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_3 , яким командував ОСОБА_1 дислокувався поблизу с. Невельське Донецької області. О 2-й годині ночі 03.08.2016 року розпочався артилерійський обстріл з боку незаконних банд формувань ДНР по позиціях Збройних Сил України, зокрема, по місцю дислокації зенітного ракетного взводу 2 механізованого батальйону поблизу с. Невельське. Він разом з іншими військовослужбовцями знаходився в приміщенні колишнього корівника біля якого відбулись численні розриви артснарядів та вибухи в результаті чого отримав контузію, незважаючи на вжиті ним заходи безпеки - був у бронежилеті та шоломі. Після цього відчув різке погіршення стану здоров`я, не міг самостійно пересуватись, частково втратив орієнтацію в просторі та подіях, відчув запаморочення та головокружіння, тошноту різкий головний біль, шум у вухах. Допомогу надав сержант ОСОБА_3 , поміг перейти з корівника в окоп та викликав медичну службу та організував його евакуацію до 66-го госпіталю.

Відповідно до пояснень позивача, після проходження лікування він звертався з рапортами до командира військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про проведення службового розслідування обстави отримання 03.08.2015 мінно-вибухової травми та видачу йому Довідки про обставини травми (поранення, контузії) згідно Додатку 5 до положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 №3866 від 14.11.2016 року, майором м/с ОСОБА_9 проведено службове розслідування за фактом травмування військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_3 капітана ОСОБА_1 , 1964 року народження.

Службове розслідування проведено відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 15.03.2004 року № 82 «Про затвердження інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України».

В ході проведеного розслідування відібрані письмові пояснення у капітана ОСОБА_1 , сержанта ОСОБА_3 , старшого сержанта ОСОБА_4 , сержанта ОСОБА_5 ,старшого лейтенанта м/с ОСОБА_6 .

Розслідуванням встановлено, що Довідки-доповіді про факт отримання травми капітаном ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року не надходило. В журналі бойових дій 2 механізованого батальйону травмування капітана ОСОБА_1 не підтверджується.

Після вивчення медичної документації, під час проведення службового розслідування, було встановлено, 03.08.2015 капітан ОСОБА_1 поступив в Селидівську ЦРЛ з діагнозом: Нейроциркуляторна дистонія по змішаному типу. 03.08.2015 поступив у 66 ВМГ з діагнозом: Акубаротравма. Забій грудної клітки зліва. 03.08.2015 переведений у в/ч НОМЕР_5 м. Дніпропетровськ (мед: документація відсутня). З 07.10.15 по 13.11.15 проходив обстеження лікування у в/ч НОМЕР_5 з діагнозом: Стійке зниження слуху при сприйнятті шепітної мови на відстані 1 м. на обидва вуха та розмовної мови на обидва вуха внаслідок мінно-вибухового акубаротравматичного ураження (03.08.2015).

З виписного епікризу № 4509 в/ч НОМЕР_5 було встановлено, що головні болі, швидка втома, запаморочення відмічає біля 2-х років, не лікувався. Після призову, на тлі психоемоційних напружень вказані явища посилились.

Службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до викладених матеріалів факт отримав контузії капітаном ОСОБА_1 не підтверджується. Скарги на стан здоров`я турбують близько двох років та посилились після постійних психоемоційних перевантажень. Контузію вірогідніше за все симулював та ввів в оману співробітників медичних закладів.

За результатами перевірки було складено Акт службового розслідування та наказ про результати службового розслідування, копії яких направлено позивачеві (Т.1 а.с. 10-11, 12-13).

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначає Інструкція про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 р. №82, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 р. за №385/8984 (далі - Інструкція №82).

Відповідно до п. 1.2 Інструкції №82 службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Згідно п. 1.5 Інструкції №82 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження. Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі. У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.

Пунктом 2.1 Інструкції №82 визначено, що особам, які проводять службове розслідування, надається право: отримувати від військовослужбовців та працівників усні чи письмові пояснення, необхідні документи, довідки, консультативні та експертні висновки; ознайомлюватися і вивчати, в тому числі з виїздом на місце події, відповідні документи, у разі потреби знімати з них копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі запиту посадової особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України.

Згідно п. 3 Інструкції №82 розслідуванням повинно бути встановлено: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції №82 за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.

Проаналізувавши наявні у справі документи, що прийняті відповідачем за результатами проведеного службового розслідування, суд дійшов висновку, що при проведенні даного розслідування уповноваженими особами військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_3 ) було дотримано всі вимоги, закріплені в законодавстві, що ставляться під час проведення службових розслідувань.

Тому, суд вважає, що твердження позивача про протиправність дій начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_3 ) майора медичної служби ОСОБА_9 по проведенню службового розслідування та встановленню результатів службового розслідування та командира військової частини військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_3 ) по затвердженню 28.11.2016 року Акта службового розслідування та встановленню результатів службового розслідування не підтверджені належними доказами, а тому суд приходить до висновку, про відмову в задоволені даної частини позовних вимог. І як наслідок, суд вважає, що прийнятий командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_3 наказ від 28.11.2016 року №3988 винесено правомірно.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 Довідку про обставини травми (поранення, контузії), яка мала місце 03.08.2016, суд зазначає наступне.

Посилання представника позивача в судовому засіданні на те, що начальник медичної служби військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_3 ) майор медичної служби ОСОБА_10 провів службове розслідування обставин отримання травми позивачем не повно не підтверджується належними доказами.

Також, суд зазначає, що посилання позивача на первісно медичну карточку (форми 100) та на виписний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого № 4509, якою встановлено причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) позивача та, які на думку останнього, є доказом отримання ОСОБА_1 травмування є також безпідставними, оскільки дані довідки підтверджують тільки стан військовослужбовця, наявні в нього захворювання, причинний зв`язок захворювання, однак дана довідка не визначає обставини при яких отримано травми (поранення, контузії, каліцтва), які досліджувалися судом для вирішення даної справи.

Дана позиція, також підтверджується висновком експерта № 56, за результатами проведення судово-медичної експертизи. Відповідно до якого, зазначено, що на підставі вивчення медичної документації та матеріалів справи судово-медична експертна комісія вважає, що в наданій медичній документації на ім`я ОСОБА_1 , станом на 03.08.2015 будь-яких тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран, переломів, тощо не описано. Будь-яких змін за якими можливо було б говорити про вибухову травму не описано. Виставлений діагноз (згідно довідки: форма 100 від 03.08.20185): акубаротравма, забій грудної клітини зліва, астено-вегетативний синдром не підтверджений об`єктивними клінічними та інструментальними методами досліджень, тому оцінювати цей діагноз за ступенем тяжкості не можливо.

Відтак, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_3 ) щодо ненадання ОСОБА_1 Довідки про обставини травми (поранення, контузії), яка мала місце 03.08.2016 згідно Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 та зобов`язання її надати є безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а отже задоволенню не підлягають.

Згідно частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність дій та рішення відповідача, а отже і про відсутність підстав для визнання протиправними дій та скасування в судовому порядку оскаржуваного позивачем наказу та надання довідки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 (пп 2830) ( АДРЕСА_2 , ЄДРОПУ НОМЕР_7 ), Командира військової частини НОМЕР_1 (пп 2830) ( АДРЕСА_2 ), Начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) майор медичної служби Сидоренко Д.О. (Черкаське,Новомосковський район, Дніпропетровська область,51272) про визнання протиправним дій та наказу, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду К.М. Притула