Справа № 815/2640/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

09 квітня 2019 року

справа №815/2640/15

адміністративне провадження №К/9901/27533/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І. А., Олендера І. Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року у складі судді Бжассо Н.В.

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року у складі суддів Стас Л.В., Турецької І.О., Косцової І.П.,

у справі №815/2640/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Оіл"

до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Тандем-Оіл" (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про скасування податкового повідомлення-рішення від 23 грудня 2014 року № про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 606131 грн, у тому числі 404087 грн за основним платежем, 202044 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями, з мотивів безпідставності його прийняття.

29 травня 2015 року постановою Одеського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року, адміністративний позов задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення від 23 грудня 2014 року № , прийняте Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій висновувалися з протиправності спірного податкового повідомлення-рішення внаслідок доведення реальності господарської операції платника податків з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкун» при реалізації товару «палива реактивного марки РТ». Крім того, зазначення в податковій накладній від 02 червня 2014 року № 1 УКТЗЕД - замість є технічною помилкою, яка жодним чином не впливає на формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість.

У жовтні 2016 року відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

У касаційній скарзі податковий орган зазначає, що в ході перевірки Товариство не довело, що «паливо для реактивних двигунів марки РТ» імпортоване за кодом УКТ ЗЕД у кількості 173,117 кг використано у його господарській діяльності.

11 жовтня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача та витребувано справу №815/2640/15 з Одеського окружного адміністративного суду.

01 листопада 2016 року справа № 815/2640/15 надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

22 лютого 2018 року матеріали касаційного провадження №К/9901/27533/18 передані з Вищого адміністративного суду України до Верховного Суду.

Заперечення або відзив на касаційну скаргу відповідача від платника податків до Суду не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої та ухвалу апеляційної інстанцій, в межах доводів касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення вимог касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Аналогічні вимоги містять положення статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у період з 17 листопада 2014 року по 28 листопада 2014 року посадовими особами податкового органу проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2010 року по 01 листопад 2014 року стосовно імпорту на територію України та подальшої реалізації, з урахуванням цільового призначення нафтопродукту «паливо для реактивних двигунів», в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість у червні 2014 року на суму 404087,34 грн, про що складений акт перевірки від 05 грудня 2014 року №000142/15-32-22-07/34994936/6777/122 (далі - акт перевірки).

23 грудня 2014 року посадовою особою податкового органу на підставі акта перевірки згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Податковим повідомленням-рішенням № за порушення вимог пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункту б пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 606131 грн, у тому числі 404087 грн за основним платежем, 202044 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Склад податкових правопорушень доводиться податковим органом виключно на підставі твердження про здійснення позивачем нереальної господарської операції з контрагентом Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкун» при реалізації товару «палива реактивного марки РТ». Вказує, що позивачем придбано товар за кодом УКТЗЕД кількістю 173117 кг та реалізовано таку ж кількість 173117 кг за кодом УКТЗЕД , про що свідчать дані згідно з податковою накладною від 02 червня 2014 року № 1, документів щодо реалізації «палива для реактивних двигунів марки РТ» саме за кодом УКТЗЕД у кількості 173117 кг до перевірки не надано. Згідно з відомостями по рахунку 28 «Товари» станом на 01 липня 2014 року відсутні залишки «палива для реактивних двигунів марки РТ» імпортованого за кодом УКТЗЕД у кількості 173117 кг, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість у червні 2014 року на суму 404087, 34 грн.

Нереальність господарської операції ґрунтуються відповідачем на даних податкової накладної від 02 червня 2014 року № 1, яку позивач надав ТОВ «Юкун» при реалізації товару «палива реактивного марки РТ», а саме на коді УКТ ЗЕД - .

Відповідно до положень частини б пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити, зокрема, як код товару згідно УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Однак, лише неправильне зазначення коду УКТЗЕД в податковій накладній по ланцюгу постачання для встановлення товарності проведених господарських операцій є недостатнім.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що товаром відносно коду УКТ ЗЕД якого виникли суперечності являється «паливо для реактивних двигунів» код УКТЗЕД - .

В акті перевірки податковим органом детально проаналізовано документальне оформлення руху товару з моменту його імпорту на територію України та подальшої реалізації.

Встановлено, що паливо у кількості 173117 кг передано від позивача до ТОВ «Юкун» за актом № Т від 02 червня 2014 року, в результаті чого виписано податкову накладну № 1 від 02 червня 2014 року, в якій код УКТ ЗЕД зазначений .

У разі якщо податковий орган не визнає досліджені ним під час перевірки документи, як такі, що підтверджують придбання «палива для реактивних двигунів» та його подальший продаж, то він має зазначити та ідентифікувати інший товар, який на його думку безоплатно отримав позивач з подальшою його реалізацію.

Однак податковий орган не надав суду відомостей щодо опису товару за кодом УКТ ЗЕД - , оскільки для визначення товару як «безоплатно отриманий», коду за класифікатором (УКТ ЗЕД) не достатньо, потрібні кількісні, якісні показники та ідентифікація у вигляді назви.

Верховний Суд зазначає, що витрати для цілей формування податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належними та допустимими первинними документами, які відображають реальність господарських операцій позивача з контрагентом, і є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Первинні документи податкового та бухгалтерського обліку мають відповідати вимогам, передбаченим статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", вимогам Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704).

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскільки при перевірці було детально досліджено документальне оформлення руху товару, його транспортування, що підтверджує його придбання, використання у господарській діяльності, тому зазначення УКТ ЗЕД - в податковій накладній № 1 від 02 червня 2014 року є технічною помилкою, яка жодним чином не впливає на формування позивачем його податкового кредиту при імпорті палива та податкові зобов'язання при його подальшому продажу, чим спростовуються висновки податкового органу щодо складу податкового правопорушення.

Касаційна скарга податкового органу підлягає перегляду в межах доводів та вимог відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено. Податковим органом наводяться доводи, аналогічні тим, які містяться в акті перевірки та були предметом розгляду судами попередніх інстанцій та спростовані ними.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року у справі №815/2640/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер