Справа № 9901/179/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 9901/179/19
У Х В А Л А

12 квітня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Ганечко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Костюк Л.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання виборів Президента України від 31 березня 2019 року незаконними та нікчемними їх результати,

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, як суду першої інстанції, з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії, в якому просив: офіційно визнати незаконними вибори Президента України 31 березня 2019 року та нікчемними їх результати у Протоколі від 7 квітня 2019 року Центральної виборчої комісії, як незаконно призначених, - не від імені Українського народу та не в інтересах Українського народу Самостійної української держави України, офіційно встановленої Рішенням пленарного засідання 24 серпня 1991 року конституційної Верховної Ради Української PCP 12-го конституційного скликання про створення Самостійної української держави України та другою частиною Акту проголошення незалежності України від 24 серпня 1991 року, в частині створення Самостійної української держави України; протягом однієї доби від часу отримання цієї заяви звернутись із повідомленням про закінчений злочин службових осіб Центральної виборчої Комісії до Генерального Прокурора України та Генерального прокурора Бюро Європейської прокуратури Європейського Союзу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року позовну заяву передано до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання виборів Президента України від 31 березня 2019 року незаконними та нікчемними їх результати залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви до 12 год. 00 хв. 12 квітня 2019 року.

12 квітня 2019 року об 11 год 33 хв. на електронну адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Костюк Л.О.

Крім того, 12 квітня 2019 року дана заява подана позивачем до канцелярії Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Костюк Л.О. визнано необгрунтованою та передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Костюк Л.О. для вирішення питання про відвід до автоматичного розподілу у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

У порядку, встановленому ст. 31 КАС України, суддю Шостого апеляційного адміністративного суду Ганечко О.М. визначено суддею для вирішення питання про відвід.

У відповідності до правил ч. 8 ст. 40 КАС України, питання про відвід вирішується в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що така заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, підстави для відводу судді визначені положеннями ст. 36 КАС України.

Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правову допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглянув справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 36 КАС України, суддя підлягає відводу також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах «Piersac vs Belgium, Grieves vs UK»). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в рішенні ЄСПЛ по справі «Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб'єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об'єктивності суду є право сторони на подання заяви про відвід.

Згідно уставленої практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

Важливо зазначити, що відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як зазначено у рішенні Європейського суду по справі «Білуха проти України», стосовно об'єктивного критерію слід визначити, … чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Довіра - це суб'єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв'язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

Як убачається із заяви про відвід судді, вона обгрунтована тим, що суддя не може приймати участь у розгляді даної справи, оскільки ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року про залишення позовної заяви без руху є незаконно виготовленою, шляхом свідомого привласнення «службовою особою» ОСОБА_2 незаконних повноважень нікчемного судді нікчемного Шостого апеляційного адміністративного суду, який в дійсності ніколи офіційно не створювався.

Разом з тим, викладені у заяві про відвід судді доводи позивача є загальними та суто суб'єктивними, а посилання на нібито упередженість ґрунтуються виключно на його припущеннях та не підтверджуються жодними належними доказами, з огляду на що, зазначене не може вплинути на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спору з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів особи, а суб'єктивна думка позивача не може бути підставою для задоволення заяви.

Наявність інших підстав, передбачених нормами ст. ст. 36 та 37 КАС України, для відводу судді позивачем не зазначено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставини, наведені позивачем у заяві про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Костюк Л.О. не можуть свідчити про наявність упередженості та необ'єктивності судді при розгляді даної адміністративної справи, а відтак, заява ОСОБА_1 про відвід судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 243, 248, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Костюк Л.О. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Ганечко