Справа № 815/1402/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 р. Категорія 5.1.2м.ОдесаСправа № 815/1402/18
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

час і місце ухвалення: 14:15, м. Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюк Г.В.

суддів: Потапчук В.О. , Шляхтицький О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
Позивач Представник позивачаОСОБА_3 (паспорт) Дукін С.В. (адвокат, ордер)
Представник відповідачаКривошеєнко В.Є. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П'ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, мотивуючи його тим, що анулювання кваліфікаційного сертифікату позивача є протиправним, вина позивача в порушенні норм законодавства не встановлена, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» від 2 червня 2015 року №497-VІІІ до спірних правовідносин не застосовується, за результатами перевірки діяльності виконавців робіт із землеустрою мав бути складений акт перевірки, який розглядається на засіданні комісії, однак такого акту не складалося, що є порушенням порядку притягнення позивача до відповідальності.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року у задоволені позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, що відповідач не надав відповідний акт перевірки, а тому Кваліфікаційна комісія у свою чергу порушила процедуру проведення засідання та прийняття відповідного рішення у формі протоколу, що потягло незаконне винесення наказу про анулювання сертифікату Позивачу.

Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не подавалось будь-яких клопотань про незгоду з висновком експерта. Висновок на даний час є діючим та не спростований повторною експертизою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 14.11.2016 року зареєстрований як фізична особа підприємець з основним видом економічної діяльності 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (Том І, а.с. 19), а 3 червня 2013 року позивач отримав кваліфікаційний сертифікат інженера землевпорядника № 011043 (Том І, а.с. 20).

01.03.2018 року Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №38 кваліфікаційний сертифікат, в тому числі, інженера-землевпорядника ОСОБА_3 №011043 від 03.06.2013 року, анульовано (Том І, а.с. 122-123).

Підставою для анулювання позивачу кваліфікаційного сертифікату стало направлене на адресу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру подання кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №18/71 від 31.01.2018 року (Том І, а.с. 114-115).

Подання обґрунтоване тим, що за результатами проведених Держгеокадастром обовязкових державних експертиз документації із землеустрою видані негативні висновки проектам землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що свідчить про їх не відповідність вимогам законодавства, встановленим нормам і правилам, а за якість робіт із землеустрою відповідає інженер-землевпорядник, що є підставою для анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників, в тому числі, позивача.

Згідно протоколу засідання кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №1 від 25.01.2018 року до кваліфікаційної комісії надійшов лист Держгеокадастру від 15.01.2018 року №32-28-0.23-432/2-17 (Том І, а.с. 95-104) стосовно порушень вимог законодавства інженерами-землевпорядниками, в тому числі, позивачем при складанні документації із землеустрою, яка не пройшла державну експертизу (наявний висновок експерта про відому у погодженні документації із землеустрою).

Так, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населеного пункту), розроблений ФОП ОСОБА_3 (кваліфікаційний сертифікат від 03.06.2013 року №011043), отримав висновок експерта Грудецького В.С. (ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області від 21.12.2017 року №6271/82-17) про відмову у погодженні проекту відведення з підстав невідповідності розробленої документації із землеустрою п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» від 2 червня 2015 року №497-VІІІ, а також ст. 122 Земельного кодексу України, а тому комісія одностайно вирішила звернутися з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката позивача.

Не погодившись із вказаним рішенням у формі протоколу в частині внесення подання щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника №011043 від 03.06.2013 року та наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №38 останній звернулось до суду з даною позовною заявою.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення та наказ щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_3 №011043 від 03.06.2013 року є правомірними, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог. Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 26, 28, 66, 68 Закону України «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою є, зокрема, фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Розробники документації із землеустрою зобов'язані, в тому числі, дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

Відповідальними особами за якість робіт із землеустрою можуть бути лише сертифіковані інженери-землевпорядники.

Згідно з положеннями ст. 60, 61-1, 68 Закону України «Про землеустрій» державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом.

Під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

За наявності підстав для анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов'язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акта Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката та повідомляє інженера-землевпорядника письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з підстав, зокрема, грубого порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Відповідно до п. 1, п. п. 43 п. 4 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань приймає рішення про анулювання (позбавлення), зупинення та поновлення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста.

З аналізу вищезазначених положень законодавства вбачається, що інженера-землевпорядника можливо позбавити кваліфікаційного сертифіката на підставі подання Кваліфікаційної комісії, яке вноситься або за результатами розгляду акту перевірки складеного під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою, або розгляду письмових звернень, в тому числі, органів державної влади щодо грубого порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи позивача про порушення порядку анулювання його кваліфікаційного сертифікату, з підстав відсутності акту перевірки, оскільки подання вносилося на адресу Держгеокадастру не за результатами здійснення заходів державного нагляду, а за результатами розгляду письмового звернення органу державної влади про порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Відповідно до п. 5 розділу І, п. 1, 6 розділу ІІ, п. 19, 20 розділу ІІІ «Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 28.07.2017 року №392, до повноважень Кваліфікаційної комісії належать, в тому числі, розгляд заяв, документів та матеріалів, що надійшли до Кваліфікаційної комісії; прийняття рішень про внесення подання до Держгеокадастру стосовно анулювання чи зупинення дії сертифіката інженера-землевпорядника.

Організаційною формою роботи Кваліфікаційної комісії є засідання, які проводяться в міру надходження документів або виникнення питань, розгляд яких потребує прийняття рішення, але не рідше один раз на місяць. Рішення Кваліфікаційної комісії приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на її засіданні та оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Кваліфікаційної комісії. Член Кваліфікаційної комісії, який не погоджується з прийнятим Кваліфікаційною комісією рішенням, висловлює окрему думку в письмовому вигляді, що додається до протоколу.

Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень, в тому числі, органів державної влади робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з підстав, зокрема, грубого порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Держгеокадастр приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється Держгеокадастром, в тому числі, за поданням Кваліфікаційної комісії у разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до ст. 68 Закону України «Про землеустрій».

В даних спірних правовідносинах розглядалося питання про позбавлення позивача сертифікату інженера-землевпорядника не на підставі акту складеного за результатами здійснених заходів державного нагляду, а на підставі письмового звернення Держземагентства України.

В матеріалах справи міститься звернення Держгеокадастру про порушення позивачем вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, за результатами розгляду якого Кваліфікаційною комісією одностайно вирішено внести подання до Держгеокадастру про притягнення позивача до відповідальності у вигляді анулювання кваліфікаційного сертифікату, зазначене подання було внесено на адресу Держгеокадастру, що стало підставою для прийняття наказу про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_3с. за №011043 від 03.06.2013 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що акт перевірки здійснення заходів державного нагляду (контролю) Держземагентством України не є обов'язковим на розгляді Кваліфікаційної комісії.

Аналогічні правові висновки містяться також в постанові Вищого адміністративного суду України від 09 червня 2015 року у справі №821/4319/14 (К/800/17463/15).

Враховуючи вище викладене, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що відповідач не надав відповідний акт перевірки, а тому Кваліфікаційна комісія у свою чергу порушила процедуру проведення засідання та прийняття відповідного рішення у формі протоколу, що потягло незаконне винесення наказу про анулювання сертифікату Позивачу.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою підлягає державній експертизі з метою забезпечення її відповідності вихідним даним та технічним умовам, вимогам законів України, іншим нормативно-правовим актам. Порядок здійснення державної експертизи документації із землеустрою визначається законом.

Положеннями ст.1 Закону України від 17.06.2004 року № 1808-IV "Про державну експертизу землевпорядної документації" визначено, що державна експертиза землевпорядної документації (далі - державна експертиза) - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об'єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки. У разі якщо об'єкт державної експертизи не повною мірою відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, він повертається на доопрацювання. При цьому вказуються конкретні вимоги, відповідно до яких необхідно внести зміни і доповнення до об'єкта державної експертизи. Об'єкт державної експертизи, який не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується. Негативна оцінка об'єкта державної експертизи повинна бути всебічно обґрунтована відповідно до вимог законодавства, встановлених стандартів, норм і правил.

При цьому, згідно із ст.37 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" замовники або розробники об'єктів державної експертизи, заінтересовані у спростуванні висновків державної експертизи або їх окремих положень, подають обґрунтоване клопотання (заяву) про це до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано будь-яких доказів звернення до Держгеокадастру з клопотанням про не згоду з висновком експерта, цей висновок на даний час є діючим.

Доказів проведення повторної експертизи та її результатів позивачем також не надано.

За відсутності результатів повторної експертизи та спростування висновку державної експертизи землевпорядної документації від 21.12.2017 року №6271/82-17 повинні бути реалізованими заходи, передбачені Законом України «Про землеустрій», Законом України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

Аналогічну правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України у своїй Ухвалі від 12 липня 2017 року по справі № К/800/548/17.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для розроблення позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населеного пункту) є розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 14.10.2008 року №315/А-2008 та від 18.05.2017 року №148/А-2017.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» від 2 червня 2015 року №497-VІІІ, прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою після погодження в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, підлягають затвердженню органом, який надав дозвіл на їх розроблення, та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Таким чином, розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 14.10.2008 року №315/А-2008 на час укладення договору позивачем на виготовлення землевпорядної документації втратило свою чинність та не могло бути підставою для виготовлення документації із землеустрою.

Крім того, відповідно до п. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб, а тому саме від цього органу мав бути дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Суд погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що з 1 січня 2013 року районні державні адміністрації позбавлені повноважень щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності у відповідності до змін до 122 Земельного кодексу України, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», а тому доводи позивача щодо наявності у нього підстав для розроблення землевпорядної документації на підставі розпоряджень Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області є не обґрунтованими.

Під час слухання справи позивачем було надано 22 висновка експертів, які були складені відносно проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, які робив ФОП ОСОБА_3 на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області №315/А-2008 та по яким зазначено, що аналіз проектів землеустрою на відповідність земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам в цілому відповідає чинному земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Разом з тим, у вказаних висновках дата розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області є різною та не співпадає з датою розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 14.10.2008 року №315/А-2008, яке було підставою для надання висновку по даній справі.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, Відповідачами під час розгляду адміністративної справи було наведено об'єктивні докази правомірності прийнятих ними рішення та наказу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішення, наказу належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року по справі № 815/1402/18, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено - 10 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.