Справа № 2240/2723/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2723/18

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

09 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Шидловського В.Б. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року (рішення у справі постановлено суддею Михайловим О.О. в м.Хмельницькому, повне рішення складено 19 листопада 2018 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Управління державної казначейської служби України у м.Хмельницькому про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Управління державної казначейської служби України у м.Хмельницькому, в якому, з урахуванням заяв про зміну предмета позову та про збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Хмельницькій області, яка полягала у не виконанні дій, необхідних для відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування з наступного робочого дня після отримання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" від 23.05.2018 за №1/23-05/2018;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у сумі 422815 грн 24 коп.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у справі №822/2433/16 суд скасував податкові повідомленя-рішення ДПІ у м.Хмельницькому Головного Управління ДФС у Хмельницькій області форми "В 1" № від 30.11.2016 року, форми "В 4" №/1411 від 30.11.2016 року, форми "Р" №/1409 від 30.11.2016 року, рішення вступило в законну силу, відтак, суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість є узгодженими. 23.05.2018 року позивач звернувся з заявою до відповідача про внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування (за заявою № від 14.05.2016 р.). 04 червня 2018 року відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача.

Позивач вважає, що вказаними діями відповідач допустив порушення вимог ст.55 Конституції України, ст.200 Податкового кодексу України, тому просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Управління державної казначейської служби України у м. Хмельницькому задоволено.

Суд першої інстанції визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Хмельницькій області, яка полягала у не виконанні дій, необхідних для відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування, з наступного робочого дня після отримання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" від 23.05.2018 за №1/23-05/2018.

Стягнув з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у сумі 422815 (чотириста двадцять дві тисячі вісімсот п'ятнадцять) грн 24 коп.

Стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" судові витрати в сумі 8104 (вісім тисяч сто чотири) грн. 23 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи відповідача та не застосував до спірних правовідносин передбачені законом строки звернення до суду в частині вимог щодо стягнення пені. Зокрема, вказує, що відповідно до п.200.23 ст.200 ПКУ позивач розрахував пеню в розмірі 422815 грн 24 коп. за період з 16.12.2017 року по 01.10.2018 року. Звернувшись до суду з позовом 07.08.2018 року, позивач, на думку відповідача, пропустив шестимісячний строк звернення до суду, оскільки до спірних правовідносин не можуть бути застосовані строки давності, передбачені ст.102 ПКУ.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ТОВ "Хмельницькі барви" просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що Верховним Судом уже двічі досліджувались ідентичні обставини нарахування пені на користь позивача за інший період (з 19.11.2016р. по 16.06.2017 р. включно у справі №822/1720/17 та з 08.11.2017 р. по 15.12.2017 р. включно у справі №822/3520/17). У справі, що розглядається, обставини та правові підстави для нарахування пені не змінювались, відмінність полягає лише в періоді нарахування пені. Фактична сплата бюджетного відшкодування (кінцева дата погашення бюджетної заборгованості) мала місце 02.10.2018 року. Доводам скаржника двічі Верховним Судом надавалась оцінка - у постановах від 31.07.2018 року та від 30.11.2018 року. Однак попри це та з огляду на фактичне погашення бюджетної заборгованості позивачу, скаржник вказує на неузгодженість бюджетної заборгованості. Тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.02.2017 у справі у справі №822/2433/16 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення ДПІ у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "В1" № від 30.11.2016 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 6840402 грн.; форми "В4" №/1411 від 30.11.2016 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 36802 грн.; форми "Р" №/1409 від 30.11.2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 2178521 грн. за основним платежем та 544630 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 у справі №822/2433/16 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишено без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2017 року - без змін.

Крім того в адміністративних справах №822/1720/17, №822/2338/17, №822/3520/17, рішення в яких набрали законної сили, встановлені обставини, які стосуються предмету цього судового розгляду і в силу приписів ч. 4 ст.78 КАС України вони не потребують доказування у даній справі.

Встановлено, що 23.05.2018 позивач звернувся до податкового органу з заявою №1/23-05/2018 про внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування (за заявою №907787767 від 14.05.2016).

За результатом розгляду заяви позивача, 04.06.2018 відповідачем було складено відповідь №14156/10/22-01-12-02-12 про відмову у задоволенні заяви позивача №1/23-05/2018 від 23.05.2018.

2 жовтня 2018 року Управлінням державної казначейської служби України у м.Хмельницькому проведено платежі з відшкодування позивачу ПДВ за деклараціями від 19 квітня 2016 року в сумі 433333 грн та від 14 травня 2016 року в сумі 503354 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, виходив з того, що позивачем доведено право на бюджетне відшкодування сум ПДВ, відшкодування ПДВ станом на день розгляду справи судом першої інстанції проведено, що є підставою для стягнення на користь позивача пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

За змістом пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

В силу п. 200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.10 ст.200 ПК України встановлено, у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пп. "г" п. 200.12 ст. 200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України протягом п'яти операційних днів.

Тобто, у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, вимог, передбачених п.200.7 ст.200 ПК та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний відобразити відповідні суми в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на наступний робочий день після виникнення такого випадку

В силу приписів п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Положеннями п. 200.15 ст. 200 ПК України визначено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов'язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов'язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Процедура судового оскарження сум податку, заявленого до відшкодування у справі №822/3423/16 закінчилась постановлянням ухвали Вінницьким апеляційним адміністративним судом від 06.06.2017 року. Відтак, контролюючий орган зобов'язаний був на наступний робочий день після отримання відповідного рішення внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника, чого відповідач не вчинив.

Пунктом 200.23 ст.200 ПК України визначено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

За правилами п.200.12 ст.200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач 23.05.2018 звертався до відповідача із заявою №1/23-05/2018 про внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування (по заяві №907787767 від 14.05.2016).

Однак, ГУ ДФС в Хмельницькій області не вчинено дій щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування позивачу.

Слід зазначити, що приписи ст.200 ПКУ встановлюють обов'язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в ст. 200 ПК, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. Обов'язок нарахування пені лежить на органі ДФС України, яка здійснює функції держави у сфері оподаткування. Неподання органом ДФС України після закінчення перевірки до органу ДКС України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, або подання такого висновку із порушенням строків, встановлених ст. 200 ПК, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ у визначений строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.

Таке застосування норми пункту 200.23 ст. 200 ПК відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 03.06.2014 у адміністративній справі за позовом ПАТ «Завод «Південкабель» до СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові ДПС України, ГУ ДКС України в Харківській області про стягнення суми пені.

Доводи скаржника щодо порушення позивачем строків звернення до суду колегія суддів вважає необґрунтованими, позаяк саме п.102.5. ст.102 ПКУ передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування. Відтак приписи ст.102 ПКУ є спеціальними для спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

З урахуванням обставин справи та досліджених доказів в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо не доведеності відповідачем правомірності дій, які полягають у не відображенні в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування з наступного робочого дня після отримання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" від 23.05.2018 за №1/23-05/2018, а відтак, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням наявних у справі документів, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції надав належну оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності з дотриманням норм матеріального права та приписів Кодексу адміністративного судочинства України та дійшов обґрунтованого висновку щодо протиправної бездіяльності контролюючого органу, яка полягала у невідображені в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування на підставі заяви позивача від 23.05.2018 року №1/23-05/2018.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 квітня 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Шидловський В.Б. Франовська К.С.