Справа № 1.380.2019.001122
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.001122
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради (81400, вул.Мазепи,8/21, м. Самбір, Львівська область), у якому просить суд:

- визнати неправомірними та протиправними дії Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області щодо не внесення позивача в Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, що мають право на пільги, як реабілітованого громадянина, який є пенсіонером;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області (вул. Мазепи, 8/21, м. Самбір, Львівська область, ) внести інформацію про ОСОБА_1, як пільговика, в Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, що мають право на пільги, як реабілітованого громадянина, який є пенсіонером;

- зобов'язати управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області (вул. Мазепи, 8/21, м. Самбір, Львівська область, ) надати ОСОБА_1, пільги, як реабілітованому громадянину, який є пенсіонером, передбачені частиною п'ятою статті 6 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», починаючи з 07.12.2018 року;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області (вул. Мазепи, 8/21, м. Самбір, Львівська область, ) подати звіт про виконання рішення суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відмова Управління соціального захисту населення у внесенні інформації про позивача, як пільговика, у Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, що мають право на пільги є протиправною. Вказує, що підставою відмови слугувала те, що реабілітованим, які мають праве на пільги, видається посвідчення єдиною зразка затвердженого Кабінетом Міністрів України, однак позивачем до заяви додано копію посвідчення видану Львівською обласною радою, дія якого поширюється на територію Львівської області. Взірець таких посвідчень затверджено рішенням Львівської обласної ради, а не Кабінетом Міністрів України. Звертає увагу, що ОСОБА_1 має право на включення до такого Реєстру з дня звернення, оскільки є реабілітованою особою та пенсіонером, а відтак, має право на пільги передбачені законом. Рішенням про відмову у включення в Реєстр відповідач протиправно порушив конституційні права та інтереси позивача на соціальний захист.

Ухвалою від 14.03.2019 суддя відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

04.04.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що копія посвідчення № 44/11-П від 09.11.2015, яке додано до заяви, не дає підстав для включення у Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, як одержувача пільг, передбачених Законом України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991років».

08.04.2019 р. позивач подала відповідь на відзив, у якій просить позов задоволити.

На підставі ст. 262 КАС України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін на підставі наявних матеріалів згідно з ч.5 ст.262, КАС України, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

09.11.2015 року Львівською обласною радою ОСОБА_1 видано безстрокове посвідчення № 44/11-п з правом на пільги відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» .

07.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради із заявою про включення у Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, що мають право на пільги згідно чинного законодавства, як реабілітованого громадянина, який є пенсіонером.

Листом від 14.12.2018 року № 1001 Управління соціального захисту населення повідомило ОСОБА_1 про відмову у внесені інформації щодо неї, як пільговика, у Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, що мають право на пільги, оскільки відсутня копія посвідчення єдиного зразка, затвердженого Кабінетом Міністрів України, а копія посвідчення № 44/11-П від 09.11.2015 року додана до заяви не дає підстав для включення позивача у Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, як одержувача пільг, передбачених Законом України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991років».

Позивач, не погоджуючись із відмовою відповідача у внесені інформації щодо неї, як пільговика, у Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, що мають право на пільги, звернулася до суду з позовом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» від 17.04.1991 № 962-ХІІ (далі - Закон № 962- XII) ліквідуються наслідки беззаконня, допущені з політичних мотивів до громадян України, поновлюються їх права, встановлюються компенсація за незаконні репресії та пільги реабілітованим.

Статтею 6 Закону № 962-ХІІ передбачено пільги для реабілітованих громадян. Зокрема, відповідно до абзацу першого частини п'ятої статті 6 Закону № 962-ХІІ, якщо реабілітована відповідно до цього Закону особа стала особою з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонером, їй надається також право на:

- одержання пільгових путівок для санаторно-курортного лікування та відпочинку;

- за наявності медичних показань для забезпечення автомобілем і відсутності протипоказань до керування ним - забезпечення автомобілем безоплатно, за наявності медичних показань для забезпечення автомобілем і протипоказань до керування ним - забезпечення автомобілем з правом передачі керування автомобілем члену сім'ї на пільгових умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України;

- безплатний проїзд всіма видами міського пасажирського транспорту (крім таксі) та на автомобільному транспорті загального користування (за винятком таксі) в сільській місцевості в межах адміністративного району за наявності посвідчення встановленого зразка, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі;

- зниження оплати жилої площі та комунальних послуг на 50 процентів в межах норм, передбачених чинним законодавством;

- позачергове надання медичної допомоги і 50-процентне зниження вартості ліків за рецептом;

- переважне право на вступ до садівницьких товариств, першочергове право на вступ до житлово-будівельних кооперативів;

- першочергове встановлення телефону.

Відповідно до частин 8, 9 статті 6 Закон № 962- XII реабілітованим, які мають право на передбачені цим Законом пільги, видається посвідчення єдиного зразка, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Видача цього посвідчення проводиться за місцем проживання виконавчими органами відповідних сільських, селищних, міських рад, у тому числі обраними об'єднаними територіальними громадами.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою Кабінету Міністрів України постановою від 29.01.2003 № 117 затвердив Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення №117).

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 Міністерству соціальної політики доручено забезпечити внесення до Реєстру інформації про осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою,зокрема, відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» і пенсіонерів за віком.

Відповідно до Положення №117, Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги це - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України, отримують соціальні стипендії, державну допомогу постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей.

Згідно з пунктом 5 Положення №117 для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім'ї на пільги (з пред'явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, пред'являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

Відповідно до пункту третього Положення №117 структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи), зокрема, організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги, і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1 - пільга", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Таким чином, ОСОБА_1 маючи статус реабілітованої особи, яка є пенсіонером звернулась до Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області ради із заявою про включення у Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, що мають право на пільги згідно чинного законодавства, проте відповідачем листом від 14.12.2018 № 1001 повідомлено про відмову у включенні у Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, що мають право на пільги.

Відмова обгрунтована тим, що з 02.05.2018 набув чинності Закон Україні «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 7977- 1991 років» (в редакції Закону України від 13.03.2018р. №2325-У1ІІ «Про внесенні змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедурі реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-199. років»). Відповідно до статті 6 вказаного Закону реабілітованим, які мають праве на пільги, передбачені цим Законом, видається посвідчення єдиною зразка затвердженого Кабінетом Міністрів України. Видача посвідчення проводиться за місцем проживання виконавчими органами відповідних сільських, селищних, міських рад, у тому числі обраними об'єднаними територіальними громадами.

У додатках до заяви від 07.12.2018 позивачем надано копію посвідчення № 44/11-П виданого Львівською обласною радою 09.11.2011 року, дія якого поширюється на території Львівської області. Взірець таких посвідчень затверджено рішенням Львівської обласної ради від 20.10.2011 року № 280.

Відтак, посвідчення № 44/11-П від 09.11.2015 року не дає підстав для включення ОСОБА_1 у Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, що мають право на пільги, як одержувача пільг, відповідно до категорії «реабілітована особа, яка стала особою з інвалідність внаслідок репресій або є пенсіонером».

Однак суд зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до пенсійного посвідчення № від 01.04.2016 року є пенсіонером.

Згідно з довідкою про реабілітацію № 45/3-950 від 06.07.2016 року, виданою ГУ МВС по Красноярському краю позивач визнана реабілітованою.

Рішенням 07.10.2016 року № 9 Комісією з питань поновлення прав реабілітованих та соціального захисту жертв політичних репресій Львівської обласної ради ОСОБА_1 вирішено реабілітувати.

Відповідно до довідки про реабілітацію виданою Комісією з питань поновлення прав реабілітованих та соціального захисту жертв політичних репресій Львівської обласної ради від 10.10.2016 № 01КР-вих-360 позивач є реабілітованою.

09.11.2015 року Львівською обласною радою видано ОСОБА_1 безстрокове посвідчення № 44/11-П з правом на пільги відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» (назва Закону № 962-ХІІ в редакції від 29.11.2012).

Видача такого посвідчення проводиться за місцем проживання виконавчими органами відповідних сільських, селищних, міських рад, у тому числі обраними об'єднаними територіальними громадами.

Зразок посвідчення про право на пільги реабілітованих затверджено постановою Кабінет Міністрів УРСР «Про заходи щодо реалізації Закону Української РСР «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні»» від 24.06.1991 № 48.

Згідно пунктом1 Положення № 117 Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України.

З огляду на те, що позивач відноситься до кола осіб, які мають право на пільги, передбачені до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», відмова відповідача у внесенні даних позивача до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги є протиправною.

Зазначена правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2019 року у справі № 537/5215/16-а, провадження №К/9901/44034/18.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності у відмові ОСОБА_1 у включенні у Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, що мають право на пільги.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС України) суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, підстави зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак згідно з ст. 139 КАС судові витрати не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради (81400, вул.Мазепи,8/21, м. Самбір, Львівська область) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області (81400, вул.Мазепи,8/21, м. Самбір, Львівська область) щодо не внесення ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) в Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, що мають право на пільги, як реабілітованого громадянина, який є пенсіонером.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області (вул. Мазепи, 8/21, м. Самбір, Львівська область, ) внести інформацію про ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), як пільговика, в Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, що мають право на пільги, як реабілітованого громадянина, який є пенсіонером.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області (вул. Мазепи, 8/21, м. Самбір, Львівська область, ) надати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), пільги, як реабілітованому громадянину, який є пенсіонером, передбачені частиною п'ятою статті 6 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», починаючи з 07.12.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Восьмого апеляційногоадміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд

Повний текст рішення складено 12 квітня 2019 року.

Суддя Кухар Н.А.