Справа № 520/3370/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

09 квітня 2019 р. Справа № 520/3370/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мар'єнко Л.М., розглянувши адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" до Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною бездіяльність та стягнення майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг () з перегляду тарифу на послуги розподілу природного газу для Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» у бік економічно обґрунтованого;

- стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» - 326 226 160,00 грн, майнової шкоди, яка завдана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, суму боргу, на яку збільшився борг, внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 56 674 880 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 15 527 030 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України, зокрема, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що завданням адміністративного судочинства є розгляд і вирішення спорів про поновлення порушених субєктивних прав громадян і організацій у сфері публічно - правових відносин.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З огляду на викладене, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас, суд зазначає, що однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Так, публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Проте, одна тільки участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Враховуючи викладене, наявні правові підстави для того, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Частиною 5 ст. 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення субєкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Як вбачається зі змісту позову, Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" звернулося з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з позовними вимогами про стягнення майнової шкоди. При цьому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача з перегляду тарифу на послуги розподілу природного газу для позивача у бік економічно обґрунтованого.

В обґрунтування вказаних позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди позивач зазначає, що в даному випадку майнова шкода - суми боргу, на яку збільшився борг ПАТ "Харківгаз", яка складається з недоотриманої тарифної виручки для оплати природного газу на технічні та власні потреби, яка, у свою чергу, випливає внаслідок недоотримання позивачем компенсації витрат з боку відповідача - НКРЕП, а також сум податку на прибуток та ПДВ, які будуть нараховані на вказану суму. Також позивач просить стягнути суму боргу, на яку збільшився борг позивача перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 56 674 880 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 15 527 030 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що предметом даного позову є фактично відшкодування збитків, які понесені позивачем внаслідок прийняття НКРЕП певних рішень про встановлення тарифів для позивача. Проте, самі рішення позивачем не оскаржуються.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом відшкодування збитків.

Суд зазначає, що частинами 1 та 2 статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З огляду на викладене, суд при розгляді справи по суті має надати оцінку господарським правовідносинам між сторонами, що не входить до повноважень адміністративного суду.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 №21-41а16.

За обставин, коли заявлені у справі позовні вимоги випливають із господарських відносин, що мають приватно - правовий характер, а відповідний державний орган не виступає в цих відносинах як суб'єкт владних повноважень, зазначений спір має розглядатися у порядку господарського, а не адміністративного судочинства.

Щодо позовних вимог визнання протиправною бездіяльності відповідача з перегляду тарифу на послуги розподілу природного газу для позивача у бік економічно обґрунтованого, суд зазначає, що зі змісту вказаних позовних вимог, вбачається, що вказані позовні вимоги є фактично обґрунтування позовних вимог про стягнення майнової шкоди, відповідно є похідними від них.

Положеннями ч. 3 ст. 19 КАС України закріплено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Водночас, судом на виконання приписів ч.5 ст. 242 КАС України, враховано постанову ОСОБА_1 Верховного Суду від 12.03.2019 по справі №920/715/17, відповідно до якої питання наявності між сторонами деліктних зобов'язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин постраждалої сторони та держави, що не регулюються нормами відповідного процесуального кодексу України, господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Водночас, суд зазначає, що в даному випадку є доцільним вирішення питання щодо належності спору до іншої юрисдикції саме відразу після одержання позовної заяви, оскільки з матеріалів позовної заяви вбачається, що в даному судовому розгляді стане питання про дотримання позивачем строків на звернення до суду, оскільки положеннями ст.122 КАС України, передбачено шестимісячний строк на звернення до суду, у той час, як спірні правовідносини виникли в період 2014-2017р.р.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на те, що позов ПАТ "Харківгаз" належать розглядати в порядку господарського судочинства, суд відмовляє у відкритті провадження у справі.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 170 КАС України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Суд зазначає, що враховуючи характер спірних правовідносин, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку ГПК України.

Керуючись ст. ст. 9,170, 242, 243,248, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" до Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною бездіяльність та стягнення майнової шкоди.

Роз'яснити позивачу, що розгляд та вирішення таких справ віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду, в порядку господарського судочинства.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мар'єнко Л.М.