Справа № 1340/6034/18
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/6034/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Дрогобицької міської ради про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) 14.12.2018 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Дрогобицької міської ради з вимогою визнати протиправним та скасувати припис № 104/18 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.10.2018. Позовні вимоги обґрунтовано тим (а.с. 5-8), що винесений припис є протиправним. Аргументує свою позицію тим, що в оскаржуваному приписі відповідач не конкретизував, усунення яких саме порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та у який спосіб зобовязаний вчинити позивач. Зазначає, що проведені ним роботи по реконструкції квартири, прибудові, надбудови та будівництву гаража здійснено на земельній ділянці, що належить йому на праві приватної власності ще в 2009 році, на замовлення позивача ще 13.12.2009 БТІ здійснило технічну інвентаризацію добудови. Також покликається на висновок комунального архітектурно-проектного підприємства «Архпроект» № 11 від 14.01.2010, в якому зазначено, що самочинна реконструкція квартири № 4 з двоповерховою житловою прибудовою здійснена без належного затвердженого проекту і відповідно без надання дозволу на початок проведення будівельних робіт, проте державні будівельні норми і правила не порушені.

Відповідач позов не визнає. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с. 35), просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі. Відповідач вказує, що ОСОБА_2 здійснив самочинно реконструкцію квартири № 4 на вул. Бруно Шульца, 8 в м. Дрогобичі з прибудовою та надбудовою другого поверху та будівництво гаража без права на виконання будівельних робіт, оскільки: - не подав відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю повідомлення (декларацію) про початок виконання будівельних робіт; - провів будівельні роботи без розробленого та затвердженого проекту об'єкта архітектури; - здійснив будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури без затвердженої проектної документації; - не доручив виконання проектних робіт особам, які мають відповідну ліцензію та здійснив будівельні роботи без забезпечення будівництва об'єкта архітектури згідно з робочою документацією. Відповідач також надав суду матеріали фотофіксації перевірки від 17.10.2018 та копію поверхневого плану технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1.

Суд заслухав пояснення учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, та встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини:

04.09.2003 ОСОБА_2 та ще вісім осіб отримали державний акт серія ЛВ № 033369 про право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Шульца, буд. 8, з цільовим призначення «для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» (а.с. 19).

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 володіють на праві приватної спільної часткової (1/4) власності квартирою № 4, будинку № 8 по вул. Шульца Бруно в місті Дрогобичі Львівської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18428878 від 08.04.2008 (а.с.26). Цей багатоквартирний будинок складається з чотирьох квартир.

ОСОБА_2 здійснив самочинну реконструкцію квартири № 4 шляхом будівництва двоповерхової прибудови до згаданого житлового будинку, внаслідок чого її загальна та житлова площа збільшилася до 155,7 та 85,7 кв.м. відповідно (а.с.27).

Спорудження згаданої прибудови завершено в 2009 році, що підтверджується матеріалами технічної інвентаризації Дрогобицького МБТІ (поверховий план технічного паспорта квартири № 4 та прибудови до цієї квартири до будинку № 8 по вул. Шульца Бруно в місті Дрогобичі, виданий та затверджений 13.12.2009 Дрогобицьким МБТІ та ЕО, а.с. 20-24), а також висновком комунального архітектурно-проектного підприємства «Архіпроект» №11 від 14.01.2010.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Вказав, що з метою вирішенням сімейних проблем, покращенням житлових умов та збільшення житлової площі здійснив двоповерхову житлову прибудову літ «а2 -2» загальною площею 84,9 кв.м., житловою площею 35,0 кв.м. без належного затвердженого проекту і відповідно без дозволу на початок будівельних робіт, що згідно діючого законодавства вважається самочинним будівництвом.

На звернення ОСОБА_2 з приводу узаконення самочинно прибудованого нерухомого майна комунальне архітектурно-проектне підприємство «Архпроект» Дрогобицької міської ради скерувало Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області висновок № 11 від 14.01.2010. У висновку зазначено, що самочинна реконструкція квартири № 4 з двоповерховою житловою прибудовою здійснена без належного затвердженого проекту і відповідно без надання дозволу на початок проведення будівельних робіт. Вказано, що державні будівельні норми і правила не порушені (а.с. 27).

26.04.2010 Дрогобицький міськрайонний суд прийняв рішення № 2-778/10 відповідно до якого позов ОСОБА_2 задовольнив; визнав за ОСОБА_2 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - житлову прибудову літ «а2 -2» загальною площею 84,9 кв.м., житловою площею 35,0 кв.м., яка належить до квартири АДРЕСА_2, внаслідок чого змінились ідеальні частки співвласників, і відповідно, ОСОБА_3 належить 47/400 ідеальних частин, ОСОБА_2 259/400 ідеальних частин, ОСОБА_4 94/400 ідеальних частин квартири № 4, що знаходиться по вул. Б.Шульца № 8 в місті Дрогобич Львівської області (а.с. 28).

По спливу шести років 28.04.2016 Апеляційний суд Львівської області скасував це рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області; постановив нове рішення, яким відмовив у задоволення позову ОСОБА_2 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Апеляційний суд вказав, що визнаючи право власності на самочинно споруджену добудову до квартири, районний суду не зясував кому саме належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка, на якій таке будівництво проведено, не залучив до участі у справі співвласників земельної ділянки (інших власників квартир в багатоквартирному житловому будинку), не зясував їх відношення до позову, у звязку з чим порушив їх права ті інтереси (а.с. 29-30).

30.10.2018 посадова особа відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Дрогобицької міської ради провела перевірку дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на обєкті реконструкція з надбудовою та прибудовою квартири 4 на вулиці Бруно Шульца, 8 в місті Дрогобичі Львівської області, замовником будівництва є ОСОБА_2. За наслідками перевірки складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 104/18 від 30.10.2018 (а.с. 11-17).

В розділі VІ цього акта вказано, що виявлено порушення статей 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с. 15звор.-16), що полягає в такому:

на вул. Бруно Шульца, 8 в місті Дрогобичі Львівської області знаходиться багатоквартирний житловий будинок, до якого гр. ОСОБА_2 (НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області від 22.11.1996) самочинно здійснив реконструкцію квартири № 4 (належала на праві спільної часткової власності, реєстр. № 1116) з прибудовою та надбудовою другого поверху та будівництво гаража на земельній ділянці, що знаходилась у спільній власності (державний акт від 04.09.2003 №ЛВ 033369) без права на виконання будівельних робіт. Планування квартири відповідає технічному паспорту виданого Дрогобицьким МБТІ та ЕО від 13.12.2009. Реконструкцію квартири №4 та будівництво гаража на вул. Бруно Шульца 8 в м. Дрогобичі завершено до грудня 2011 (письмове пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_6 та дата виготовлення техпаспорта). За позовом ОСОБА_2, Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 26.04.2010 визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Однак колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області 28.04.2016, апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 - задовольнила та ухвалила нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. В акті зазначено, що в процесі перевірки здійснено фото фіксацію.

ОСОБА_2 до акта надав пояснення, зазначив, що прибудову було здійснено до грудня 2011 року, з 2012 року по теперішній час будівельні роботи не проводяться (а.с.16звор.).

З покликанням на статтю 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та статті 254, 255 та 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектор відділу ДАБІ Виконкому Дрогобицької міської ради 30.10.2018 склав протокол про адміністративне правопорушення № 104/18 за фактом реконструкції з надбудовою та прибудовою до квартири № 4 на вул. Бруно Шульца 8 в м. Дрогобичі Львівської області без права на виконання будівельних робіт (а.с. 51).

За наслідками цієї перевірки на підставі статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України від 23.05.2011 № 553, посадова особа відділу ДАБІ Виконкому Дрогобицької міської ради 30.10.2018 видала ОСОБА_2 припис №104/18 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобовязано ОСОБА_2:

«Усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил і привести обєкт реконструкції з надбудовою та прибудовою квартири 4 та будівництва гаражу на вул. Бруно Шульца, 8 в місті Дрогобичі Львівської області у відповідності будівельних норм, державних стандартів та правил».

Припис ґрунтується на тому, що ОСОБА_2 порушив статті 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», частину першу статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Як зазначено в приписі, такий є обовязковим до виконання, а за його невиконання фізична особа несе відповідальність, передбачену Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексом про адміністративні правопорушення (а.с. 18).

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності, формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів, визначає Закон України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XVI (далі - Закону № 687-XVI).

За визначенням термінів, наведених в статті 1 Закону № 687-XVI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

- архітектурна діяльність - архітектурна діяльність - діяльність по створенню об'єктів архітектури, яка включає творчий процес пошуку архітектурного рішення та його втілення, координацію дій учасників розроблення всіх складових частин проектів з планування, забудови і благоустрою територій, будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) будівель і споруд, здійснення архітектурно-будівельного контролю і авторського нагляду за їх будівництвом, а також здійснення науково-дослідної та викладацької роботи у цій сфері;

- об'єкти архітектурної діяльності (об'єкти архітектури) - будинки і споруди житлово-цивільного, комунального, промислового та іншого призначення, їх комплекси, об'єкти благоустрою, садово-паркової та ландшафтної архітектури, монументального і монументально-декоративного мистецтва, території (частини територій) адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів;

- проект - документація для будівництва об'єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об'єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил;

- замовник (забудовник) - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування.

Відповідно до статті 7 Закону № 687-XVI проект об'єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов'язковою участю архітектора, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат. Проект об'єкта архітектури має бути завірений підписом і особистою печаткою архітектора, який має кваліфікаційний сертифікат. Проектна документація на будівництво об'єктів, розроблена відповідно до наданих містобудівних умов і обмежень, не підлягає погодженню з відповідними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та органами охорони культурної спадщини, природоохоронними і санітарно-епідеміологічними органами. Проектна документація на будівництво об'єктів погоджується з підприємствами, установами та організаціями, які надали технічні умови щодо інженерного забезпечення об'єктів архітектури, лише у разі неможливості виконання цих умов при проектуванні об'єкта. Затвердження проекту замовником може бути здійснено за наявності погодження архітектурно-планувальної частини проекту місцевим органом містобудування та архітектури і позитивного висновку державної експертизи.

Відповідно до статті 9 Закону № 687-XVI будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному статтею 24 Закону України «Про планування і забудову територій» (яка передбачає отримання дозволу на будівництво об'єктів містобудування).

Як визначено в статті 27 Закону № 687-XVІ замовники (забудовники) та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані:

- доручати виконання окремих видів проектних і будівельних робіт особам, які мають відповідну ліцензію (кваліфікаційний сертифікат);

- обирати виконавців робочої документації для будівництва з додержанням вимог статті 8 цього Закону;

- забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою;

- не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону;

- поінформувати у триденний строк місцеві органи охорони пам'яток історії та культури про нововиявлені під час будівельних робіт об'єкти, що мають антропологічне, археологічне, естетичне, етнографічне, історичне, мистецьке, наукове чи художнє значення;

- не включати до завдання на проектування вимог, що суперечать вимогам законодавства України, затвердженій містобудівній документації, державним нормам, стандартам і правилам.

Замовники (забудовники), крім обов'язків, викладених у частині першій цієї статті, також зобов'язані: брати участь разом з підрядниками в організації погодження проектної документації уповноваженими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; затверджувати лише погоджені в установленому порядку проекти; передавати один комплект проектної документації, за якою збудовано об'єкт архітектури, власникові цього об'єкта для постійного зберігання.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю) за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

3) видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).

Відповідно до частина першої статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, виявлення факту самочинного будівництва обєкта; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553). Цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно пунктом 7 Порядку № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Порядок № 553 містить такі норми щодо оформлення результатів державного архітектурно-будівельного контролю:

- за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (п.16);

- у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис) (п.17);

- припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку (п.19).

Оцінюючи доводи та аргументи сторін суд керується такими міркуваннями:

ОСОБА_2 здійснив реконструкцію квартири АДРЕСА_3 шляхом здійснення двоповерхової житлової прибудови. Зазначені роботи провів без відповідних дозвільних документів на будівництво. У висновку комунального архітектурно-проектного підприємства «Архпроект» Дрогобицької міської ради № 11 від 14.01.2010 стверджується, що ОСОБА_2 при реконструкції квартири № 4 державні будівельні норми і правила не порушив. Зазначені будівельні роботи позивач завершив до грудня 2009 року, що підтверджується датою виготовлення технічного паспорта на прибудову до квартири АДРЕСА_3 (затверджений 13.02.2009 Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки).

Доводи відповідача зводяться до того, що при здійсненні самочинної реконструкції квартири № 4 з прибудовою та надбудовою другого поверху позивач порушив норми:

- 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», оскільки провів будівельні роботи без розробленого та затвердженого проекту об'єкта архітектури, не доручив виконання проектних робіт особам, які мають відповідну ліцензію та здійснив будівельні роботи без забезпечення будівництва об'єкта архітектури згідно з робочою документацією, дозволу на виконання будівельних робіт;

- частину першу статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI, оскільки виконав такі роботи без права на виконання будівельних робіт.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Оцінюючи підстави видання припису суд враховує, що позивач закінчив будівельні роботи по самочинній реконструкції квартири АДРЕСА_4 до грудня 2009 року, а отже, до спірних правовідносин можуть бути застосовані норми матеріального права, чинні на цей час.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI прийнято 17.02.2011. Отже, позивач завершив будівельні роботи по реконструкції квартири за два роки до прийняття Закону, порушення норм якого є однією з підстав прийняття оскарженого припису. Відтак, суд вважає протиправним обґрунтування відповідачем підстав прийняття оскаржуваного припису порушенням частини першої статті 34 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, оскільки ця норма права ще не діяла на момент здійснення ОСОБА_2 будівництва.

Щодо порушення норм 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», то матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 здійснив самочинне будівництво провів будівельні роботи без розробленого та затвердженого проекту об'єкта архітектури, не доручив виконання проектних робіт особам, які мають відповідну ліцензію та здійснив будівельні роботи без забезпечення будівництва об'єкта архітектури згідно з робочою документацією, без дозволу на виконання будівельних робіт тощо.

Водночас суд повинен оцінити зміст вжитого відповідачем заходу реагування з точки зору його чіткості, зрозумілості та можливості виконання оскільки припис контролюючого органу є обовязковим до виконання, а його невиконання є підставою для притягнення особи до відповідальності.

Так, контролюючий орган зобовязав ОСОБА_2 «усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил і привести обєкт реконструкції з надбудовою та прибудовою квартири 4 та будівництва гаражу на вул. Бруно Шульца, 8 в місті Дрогобичі Львівської області у відповідності будівельних норм, державних стандартів та правил».

Суд зауважує, що вжитті у приписі формулювання є незрозумілими та допускають різне (неоднозначне) розуміння та тлумачення:

- не вказано, які конкретно порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил слід усунути;

- зобовязано привести обєкт реконструкції […] «у відповідність будівельних норм, державних стандартів та правил», проте не вказано будь-якого реального чи навіть теоретично можливого способу виконання цієї вимоги.

Суд констатує, що самочинне будівництво завершене ОСОБА_2 ще у 2009 році, а описані відповідачем в акті перевірки порушення законодавства стосувалися етапу проектування та будівництва цього обєкта відсутності погодженого проекту, дозволу на виконання будівельних робіт тощо. На запитання суду представник відповідача не зміг пояснити, що означає це зобовязання та який очікуваний спосіб/способи виконання цього припису. З огляду на це суд погоджується з позицією позивача, що рішення відповідача про зобовязання привести завершений десять років тому обєкт будівництва «у відповідність будівельних норм, державних стандартів та правил» є незрозумілим, не містить вказівок щодо способу виконання такої вимоги та по суті унеможливлює виконання цього припису.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки за невиконання припису особа несе юридичну відповідальність, то вжиті у приписі № 104/18 від 30.10.2018 формулювання свідчать про те, що це рішення прийнято недобросовісно є неприпустимим; ці обставини свідчать про те, що це рішення прийняте недобросовісно та нерозсудливо, що унеможливлює його виконання.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Всупереч викладеним положенням процесуального закону відповідач не довів суду правомірності виданого припису.

Підсумовуючи свої міркування суд дійшов висновку, що припис № 104/18 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.10.2018 підлягає скасуванню як протиправний. Тому позовні вимоги ОСОБА_2 про скасування цього припису є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд вважає за необхідне зауважити, що це рішення не є підставою для звільнення ОСОБА_2 від відповідальності за вчинене правопорушення, проте вжиті відповідачем заходи (приписи) повинні ґрунтуватися на законі та відповідати вимогам правомірного рішення субєкта владних повноважень (серед іншого бути зрозумілими та такими, що можуть бути реально виконані).

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України та враховуючи задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд стягує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис №104/18 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.10.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Дрогобицької міської ради (82100, Львівська область, місто Дрогобич, пл. Ринок, буд. 1, ідентифікаційний код 26307196) на користь ОСОБА_2 (82100, АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.04.2019.

Суддя Москаль Р.М.