Справа № 200/3436/19-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 р. Справа№200/3436/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце: АДРЕСА_1; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2) до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28А) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області просив:

-визнати неправомірним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.01.2019 року №160 про відмову в призначенні пенсії;

-зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до пільгового стажу період роботи з 15.01.1992 року по 30.11.1994 року на ш/у ім. газети "Правда" ВО "Донецьквугілля" в якості електрослюсаря підземного та зарахувати до пільгового стажу період навчання в Донецькому ПТУ №101 з 01.09.1988 року по 10.01.1992 року;

-зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.01.2019 року про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Добропільської міської ради, як внутрішньо переміщена особа з 14.03.2017 року.

18.01.2019 року позивач звернувся до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням відповідача від 28.01.2019 року № 160 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

Свою відмову відповідач обґрунтував тим, що не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи з 15.01.1992 по 30.11.1994 на ш/у ім. газети Правда» ВО «Донецьквугілля» в якості електрослюсаря підземного, у зв'язку з ненаданням позивачем уточнюючої довідки, яка підтверджує пільговий характер роботи передбаченої п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років». Також, до пільгового стажу не зарахований період навчання позивача в Донецькому ПТУ №101 з 01.09.1988 року по 10.01.1992 року, оскільки перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на пільгову роботу перевищує три місяці.

Позивач не згоден з рішенням відповідача від 28.01.2019 №160, вважає його незаконним та таким, що суперечить вимогам чинного пенсійного законодавства, у зв'язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначено, що 18.01.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

У зв'язку з тим, що заявником не була надана довідка, підтверджуюча пільговий характер роботи передбачена п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для: призначення пенсії у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», до підземного стажу не підлягає зарахуванню період роботи з 15.01.1992 р. по 30.11,1994 р. на ш/у ім. газети «Правда» ВО «Донецьквугідля» в якості електрослюсаря підземного.

Також, до пільгового стажу не підлягає зарахуванню період навчання позивача в Донецькому ПТУ № 101 з 01.09.1988 року по 10.01.1992 року, оскільки перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на пільгову роботу перевищує три місяці.

За таких обставин рішення про відмову в призначенні пенсії від 28.01.2019 №160 згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» прийнято з додержанням норм чинного пенсійного законодавства та не підлягає скасуванню.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

18.01.2019 року позивач звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою №160 про призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для призначення пенсії позивач надав до управління наступні документи:

- заява про призначення пенсії №160 від 18.01.2019;

- копію трудової книжки НОМЕР_2;

- копію диплома НОМЕР_3;

-довідку про підтвердження наявного трудового стажу, видану ВСП «ШУ «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» №4 від 18.01.2019 року;

- довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.03.2017 року НОМЕР_4;

- копію паспорту;

- копію ідентифікаційного номеру.

Рішенням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28.01.2019 року №160 позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

До підземного стажу позивача не зараховано період роботи з 15.01.1992 р. по 30.11.1994 р. на ш/у ім. газети «Правда» ВО «Донецьквугідля» в якості електрослюсаря підземного у зв'язку з тим, що заявником не була надана довідка, підтверджуюча пільговий характер роботи передбачена п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років».

До пільгового стажу позивача не зараховано період навчання в Донецькому ПТУ № 101 з 01.09.1988 року по 10.01.1992 року, оскільки перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на пільгову роботу перевищує три місяці.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно відмови в призначені пенсії позивачу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно- правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердженім наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, правова норма статті 62 вказаного Закону передбачає, що основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка і лише при її відсутності, або записів у ній, стаж підтверджується у відповідності з Порядком, затвердженим Постановою КМУ № 637.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Тому збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватися в випадках неправильного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Професія та посада на якій позивач працював електрослюсарем підземним віднесена до Списку № 1.

Згідно із інформацією зазначеною в копії диплому від 10.01.1992 №823272 позивач у період з 01.09.1988 по 10.01.1992 навчався у ПТУ № 101 та здобув освіту за професію «електрослюсар підземний», що також підтверджується записом №1 трудової книжки.

Відповідно до записів № 2, 3 трудової книжки НОМЕР_2 в період з 15.01.1992 року по 04.01.1995 року позивач працював в якості електрослюсаря підземного 3 розряду на ш/у ім. газети «Правда» ВО «Донецьквугілля».

Відповідно до Списків № 1 і 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 та затверджених постановою КМУ від 11.03.1994 №162, професія електрослюсар підземний відноситься до Списку №1. Отже, Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Порядком № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії - є трудова книжка. Якщо її немає, або в ній відсутні відомості, що визначають право на пільгову пенсію, можуть бути витребувані уточнюючі довідки підприємств або організацій. Моя трудова книжка містить записи, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професіями, які віднесені до Списку № 1.

Виходячи з вищевикладеного, відповідачем неправомірно відмовлено позивачу в не зарахуванні стажу роботи позивача період роботи на ш/у ім. газети «Правда» ВО «Донецьквугілля» з 15.01.1992 по 30.11.1994 року в якості електрослюсаря підземного, оскільки стаж роботи позивача підтверджено відповідними записами в трудовій книжці, а підстав для перевірки такого запису відповідачем не встановлено, оскільки обґрунтувань невідповідності записів відповідачем не наведено.

Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту»).

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Статтею 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є строк перерви між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу який не повинен перевищувати трьох місяців та зарахування на роботу за здобутою спеціальністю після закінчення навчання.

Згідно із інформацією наявною у вищеописаних наявних у матеріалах справи письмових доказах, позивач з 01.09.1988 року по 10.01.1992 року навчався у Донецькому ПТУ №101 за спеціальністю «електрослюсар підземний» та починаючи з 15.01.1992 року почав працювати електрослюсарем підземним на ш/у ім. газети «Правда» ВО «Донецьквугілля».

Отже, приймаючи до уваги ті факти, що перерва між днем закінчення навчання в професійно-технічному навчальному закладі і днем зарахування позивача на роботу за професією, яка віднесена до робіт зі шкідливими умовами праці, передбаченими Списком № 1 виробництв, робіт, не перевищує 3-х місяців, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу роботи позивача період навчання в Донецькому ПТУ № 101 з 01.09.1988 року по 10.01.1992 року.

Отже, з врахуванням наведених обставин та норм чинного законодавства, судом було встановлено, що стаж роботи позивача підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 139, 242, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце: АДРЕСА_3; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2) до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28А) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.01.2019 року №160 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.01.2019 року про призначення пенсії та зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.01.1992 року по 30.11.1994 року на ш/у ім. газети «Правжда» ВО «Донецьквугілля» в якості електрослюсаря підземного та період навчання з 01.09.1988 року по 10.01.1992 року в Донецькому ПТУ №101.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце: АДРЕСА_3; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2) суму судового збору у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаш Г.П.