Справа № 319/1377/18(ЗП/280/228/18)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 319/1377/18(ЗП/280/228/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дурасової Ю.В.,
суддів: Божко Л.А., Іванова С.М.,
секретар судового засідання: Комар Н.В.
за участі: представника відповідача: ОСОБА_1 ;

позивача: Мишка Леоніда Леонідовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.01.2019 (суддя Прасов О.О., повний текст рішення складено 08.01.2019)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив суд:

1) визнати за позивачем право на отримання одноразової грошової допомоги передбаченої Порядком №975, з 12 квітня 2016 року, у зв`язку з тим, що встановлена позивачу ІІІ група інвалідності була саме наслідком поранення, контузії чи захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги;

3) зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності III групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, в розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб в сумі 276150 грн. на дату розгляду справи судом відповідно до Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він з 13.11.1984 по 06.02.1987 проходив військову службу в Афганістані у складі обмеженого контингенту збройних сил СРСР. У період служби позивач отримав вогнепальні поранення у результаті бойового зіткнення підрозділу, де служив позивач, з військовими угрупуваннями опозиційних уряду країни, озброєних формувань. Відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 12.04.2016 до довідки серії АВ №0548361 позивачу з 12.04.2016 вперше та довічно встановлено 3 групу інвалідності з причин захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. За твердженням Міністерства оборони України, підставою для відмови у наданні позивачу одноразової грошової допомоги слугувало те, що позивачем не надано документа, що свідчить про причини та обставини порання (контузії, травми або каліцтва). Проте, позивачем надавались до Міністерства оборони України витяг із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 24.12.2015 за №4191 та виписка з акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 12.04.2016 до довідки серії АВ №0548361, якими встановлено, що поранення та інвалідність позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії. Отже, відмова Міністерства оборони України у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги з підстав неповноти наданих документів, а саме відсутності документа, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) є незаконною.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.01.2019 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, внаслідок поранення, отриманого під час виконання обов`язків військової служби. Визнано протиправним та скасовано пункт 24 Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №74 від 20.07.2018 року. Зобов`язано відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем навіть за умови визнання його аналогічного рішення неправомірним постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 16.05.2017 у справі №808/3422/16, чітко дотримуючись своєї позиції повторно допустив порушення прав позивача, як військовослужбовця, які гарантовані йому державою у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач не виконав вимоги Порядку та не надав документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, підстав для призначення допомоги не має. Комісія не мала підстав та права приймати рішення про призначення одноразової грошової допомоги. Цей документ має суттєве значення при прийнятті рішення, з урахуванням вимог ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Будь-яких відомостей в військово-облікових документах позивача, що знаходяться в військовому комісаріаті, щодо отримання ним поранень, а тим більше обставин отримання поранень, немає; первинні медичні документи відсутні; висновок СМЕ складений зі слів позивача, а ведення записів в військовому квитку про притягнення до відповідальності (кримінальної, адміністративної чи дисциплінарної) жодним керівним документом не передбачено. Позивач не позбавлений права на виплату одноразової грошової допомоги, а має право на звернення для її отримання після подання всіх необхідних документів (зокрема після надання цього документу), про що позивачу було роз`яснено.

На адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого згідно позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що 16.05.2017 року Солом`янський районний суд м. Києва задовольнив його позов і зобов`язав відповідача розглянути питання щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги. Однак відповідач знову відмовив у виплаті грошової допомоги. Зазначає, що всі необхідні документи надані для прийняття позитивного рішення. Вказує, що проходив військову службу в Афганістані з 13.11.1984 по 06.02.1987 року в складі обмеженого контингенту збройних сил СРСР, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до довідки МСЕК від 12.04.2016 року, йому встановлено ІІІ групу інвалідності, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Позивач в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що за виданою позивачу Довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0548361 від 12.04.2016 Запорізькою обласною медико-соціальною експертною комісією №3 Мишко Л.Л. безстроково встановлено IIІ групу інвалідності з 12.04.2016, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, ТАК, пов`язаного з проходженням військової служби при перебуванні у країнах, де проводились бойові дії.

У Витягу з протоколу засідання Центральної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №4191 від 24.12.2015 зазначено наступне:

«… Вогнепальні осколкові поранення голови, правої руки, правої ноги (контузія) колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , 1966 року народження, наслідки яких рубці шкіри в зазначених анатомічних областях, підтверджені висновком спеціаліста №58 від 07.12.2015, виданим Пологівським міжрайонним відділенням Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи, які у подальшому призвели до розвитку: «Післятравматичної дисциркуляторної енцефалопатії, вестибуло-мозочкового та церебростенічного синдромів», що підтверджено військово-обліковими та медичними документами, - ПОРАНЕННЯ, КОНТУЗІЯ, ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ ОБОВ`ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ ПРИ ПЕРЕБУВАННІ В КРАЇНАХ, ДЕ ВЕЛИСЬ БОЙОВІ ДІЇ. (Підстава: протокол №4191 від 24.12.2015) …» (а.с. 11).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», норми постанови КМУ від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини, а також обставини справи.

Так, матеріалами справи підтверджується, що Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 16.05.2017 у справі №808/3422/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2017, задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Міністерства оборони України

визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, в розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»;

зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги по інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» в розмірі встановленому законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Отже, є рішення суду, яким зобов`язано відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги по інвалідності ІІІ групи. Водночас, відповідач, розглянувши питання про щодо призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги по інвалідності ІІІ групи, - відмовив у призначенні одноразової грошової допомоги.

Так, у Витязі з Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №74 від 20.07.2018 зазначено наступне:

Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги:

«… 24. Молодшому сержанту в запасі ОСОБА_3 (Запорізький ОВК), документи якого надійшли відповідно до постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 16.05.2017 за справою №808/3422/16 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2017, якого 06.02.1987 звільнено зі строкової військової служби та 12.04.2016 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія АВ №0548361 від 12.04.2016), оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги …, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013р. №975. Висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 24.12.2015 №4191, який подано разом з іншими документами, не є документом, що свідчить про обставини порання. Висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, які не подано на розгляд комісії. …» (а.с. 14).

Водночас слід зазначити, що згідно з ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з п.4 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачу як військовослужбовцю встановлена ІІІ група інвалідності (а.с. 15). При цьому інвалідність позивача настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби.

Слід взяти до уваги, що відповідно до ч.9 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктом 3 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого 25.12.2013 постановою Кабінету Міністрів України №975 (надалі Порядок № 975), зазначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Як передбачено п.11 Порядку № 975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

Отже вказаною нормою передбачено чіткий перелік документів, що подає військовослужбовець уповноваженому органу.

При цьому, до заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України,- копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідач посилається на те, що позивачем не надано до заяви документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

З цього приводу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вказана норма не зазначає, що безпосередньо військовослужбовцем мають бути додані до заяви копії зазначених документів. Вказана норма вказує на те, що до заяви додаються, при цьому не вказано ким саме можуть бути додані такі документи як документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. На думку колегії суддів апеляційної інстанції саме відповідач має доступ до відповідної інформації, до певних баз даних щодо військовослужбовців і в разі наявності такої інформації може додати до зави копію такого документа, що підтверджує причини та обставини поранення пов`язані із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення та ін. для дослідження комісією в повному обсязі питання про можливість призначення одноразової грошової допомоги.

Також Порядок №975 не визначає який саме документ (медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, висновок експерта, протокол військово-лікарської комісії, довідка МСЕК тощо) свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) та який повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги.

Враховуючи наведене колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Центральної військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, викладене у формі протоколу №4191 від 24.12.2015 засвідчує відсутність в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання. У свою чергу, саме відповідач у цій справі, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, зокрема, використовуючи архівні матеріали, зобов`язаний був довести протилежне, а саме, те, що позивач отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) при вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення або у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинив собі тілесні ушкодження. Тобто, саме відповідач повинен був довести наявність передбачених ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підстав для не здійснення призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

У п.21.7 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого 14.08.2008 наказом Міністра оборони України №402, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (надалі «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»), постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України , затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Згідно з п.21.8 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року №2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за №177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи). Показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (колишніх військовослужбовців) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення). Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.

Отже, рішення Центральної військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, викладене у формі протоколу №4191 від 24.12.2015 складено відповідно до п.21.7 та п.21.8 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України». Дане рішення було подано відповідачу та ним досліджувалось.

Водночас, протилежного відповідач не довів.

Таким чином, відповідач, необґрунтовано зазначив у п.24 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №74 від 20.07.2018 про не подання ОСОБА_2 документів, передбачених п.21.7 та п.21.8 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

Колегія суддів апеляційної інстанції, діючи в межах апеляційної скарги, не переглядає рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що, спираючись на положення ст.129-1 Конституції України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка була чинною на час звернення до суду та розгляду справи), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність повторної відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав, викладених у Протоколі засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №74 від 20.07.2018, тобто, без врахування змісту постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 16.05.2017 у справі №808/3422/16, що стало підставою для чергового звернення ОСОБА_2 до суду.

Отже відповідач повторно допустив порушення прав позивача, як військовослужбовця, які гарантовані йому державою у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Аналогічної думки дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді справи: №333/2371/17 у постанові від 07.03.2018; №623/1408/17 у постанові від 01.11.2018.

Зокрема, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді справи №623/1408/17 у постанові від 01.11.2018 зазначив: «… Комісія Міноборони посилалась у рішенні від 31 березня 2017 року на вказані постанови судів, проте їх висновки щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги та протиправної бездіяльності відповідача щодо відмови у її призначенні повністю проігнорувала, незважаючи на те, що в резолютивній частині рішення суд зобов`язав Міноборони врахувати висновки суду. … Стосовно доводу скаржника про втручанням судами у його дискреційні повноваження суди дійшли правильного висновку, що з урахуванням фактичних обставин цієї справи, задля ефективного поновлення порушених прав, необхідно зобов`язати відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушення права позивача. …».

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність захисту прав позивача та часткового задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

права, свободи та інтереси позивача захищені рішення суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.01.2019 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.01.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 03.04.2019 та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 03.04.2019.
В повному обсязі постанова виготовлена 09.04.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя С.М. Іванов