Справа № 522/3639/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/3639/19
Головуючий в 1 інстанції: Науменко А.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

за участю: представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - Талишханової Ф.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 11 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина В`єтнаму ОСОБА_6 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2019 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило продовжити строк затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина В`єтнаму ОСОБА_6.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що на даний час неможливо забезпечити примусове видворення позивача, оскільки інформація з посольства Вєтнаму в Україні щодо підтвердження факту належності відповідача до громадянства Вєтнаму поки не надходила.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11 березня 2019 року в позові відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та задовольнити позов повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 року по справі №522/4450/18 задоволено адміністративний позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянки В`єтнаму ОСОБА_6. Громадянку В`єтнаму ОСОБА_6, затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Не погоджуючись із рішенням першої інстанції відповідачем було подано апеляційну скаргу. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 справі № 522/4450/18 апеляційну скаргу громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 - залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 - залишено без змін.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 по справі № 522/4451/18 було задоволено адміністративний позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянки В`єтнаму ОСОБА_6. Вирішено примусово видворити за межі території України громадянку Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_6 .

Не погоджуючись із рішенням першої інстанції відповідачем було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2018 по справі № 522/4451/18 апеляційну скаргу громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 - повернута апелянту без розгляду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 по справі № 522/16031/18 було частково задоволено адміністративний позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянки В`єтнаму ОСОБА_6. Продовжено строк затримання на 6 місяців до 19 березня 2019 громадянки В`єтнаму ОСОБА_6, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Не погоджуючись із рішенням першої інстанції відповідачем було подано апеляційну скаргу. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 справі № 22/16031/18 апеляційну скаргу громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 - залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 - залишено без змін.

16 березня 2018 року ГУ ДМС України в Одеській області звернулось до Посольства В`єтнаму в Україні з листом № 5100.5.5-4372/51.3-18 щодо встановлення особи та документування громадянки В`єтнаму ОСОБА_6 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення з України.

21 березня 2018 року ГУ ДМС України в Одеській області повторно звернулось до Посольства В`єтнаму в Україні з листом № 5100.5.5-4552/51.3-18 щодо встановлення особи та документування громадянки ОСОБА_6 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення з України.

23 липня 2018 року ГУ ДМС України в Одеській області повторно звернулось до Посольства В`єтнаму в Україні з листом № 5100.5.5-11755/51.3-18 щодо встановлення особи та документування громадянки В`єтнаму ОСОБА_6 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення з України.

30 серпня 2018 року ГУ ДМС України в Одеській області повторно звернулось до Посольства В`єтнаму в Україні з листом № 5100.5.5-14548/51.3-18 щодо встановлення особи та документування громадянки В`єтнаму ОСОБА_6 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення з України.

24 вересня 2018 року ГУ ДМС України в Одеській області було направлено заяву - анкету до Посольства В`єтнаму в Україні щодо встановлення особи та документування громадянки В`єтнаму ОСОБА_6 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення з України.

24 жовтня 2018 року ГУ ДМС України в Одеській області повторно звернулось до Посольства В`єтнаму в Україні з листом № 5100.5.5-17035/51.3-18 щодо встановлення особи та документування громадянки В`єтнаму ОСОБА_6 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення з України.

31 жовтня 2018 року ГУ ДМС України в Одеській області отримано листа від Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України № 09-02/1699 від 16 жовтня 2018 в якому вказано, що 16 жовтня 2018 ОСОБА_6 було поміщено на стаціонарне лікування до Чернігівського обласного пологового будинку. 31 жовтня 2018 року ГУ ДМС України в Одеській області отримано листа від Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України № 09-02/1728 від 22 жовтня 2018 в якому вказано, що, що 22 жовтня 2018 ОСОБА_6 було доставлено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України для подальшого утримання, після лікування в Чернігівському пологовому будинку.

ГУ ДМС України в Одеській області отримано листа від 26 листопада 2018 року Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України № 09-02/1833 від 13 листопада 2018 в якому вказано, що 12 листопада 2018 ОСОБА_6 каретою швидкої допомоги була доставлена Чернігівського обласного пологового будинку. 26 листопада 2019 року ГУ ДМС України в Одеській області отримано листа від Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України № 09-02/1847 від 15 листопада 2018 в якому вказано, що 14 листопада 2018 ОСОБА_6 народила дитину.

12 грудня 2018 року ГУ ДМС України в Одеській області повторно звернулось до Департаменту консульської служби МЗС в Україні з листом № 5100.5.5- 19875/51.3-18 щодо встановлення особи та документування громадянки В`єтнаму ОСОБА_6 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення з України.

18 січня 2019 року ГУ ДМС України в Одеській області отримано листа від Міністерства закордонних справ України від 18 січня 2019 № 71/К№/16-500-3262 щодо повторного заповнення заяви-анкети відносно ОСОБА_6, для оформлення сертифікату на повернення.

05 лютого 2019 року ГУ ДМС України в Одеській області повторно звернулось до Посольства В`єтнаму в Україні з листом № 5100.5.5-1786/51.3-19 щодо встановлення особи та документування громадянки В`єтнаму ОСОБА_6 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення з України. 12 лютого 2019 року ГУ ДМС України в Одеській області звернулось з листом № 5100.5.5-2173/51.3-19 до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України про надання інформації щодо документування дитини. 13 лютого 2019 року Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України повідомив, що на теперішній час у громадянки ОСОБА_6 відсутній будь який документ, що засвідчує особу або підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства, що унеможливлює проведення державної реєстрації народження новонародженої дитини.

25 лютого 2018 року ГУ ДМС України в Одеській області звернулось до Посольства В`єтнаму в Україні з листом № 5100.5.5-2813/51.3-19 щодо встановлення особи та документування громадянки Вєтнаму ОСОБА_6 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення.

Станом на 04 березня 2019 ГУ ДМС України в Одеській області не було отримано відповіді на лист № 5100.5.5-2813/51.3-19 від 25 лютого 2019 від Посольства В`єтнаму в Україні. Водночас, в засіданні сторони підтвердили факт видачі відповідачеві нового паспорту для виїзду за кордон.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач співпрацювала під час ідентифікації, під час неодноразового анкетування відповідачем повідомлялася вся необхідна інформація. Також, суд враховував, що відповідачка має документи, які посвідчують її особу, а також народила в Україні дитину, яка зараз знаходиться з відповідачем в тимчасовому пункті перебування.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 та 289 КАС України та Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 22 вересня 2011 року

№ 3773-VI (далі Закон) та спільному наказу МВС України, Адміністрації ДПС України та СБ України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 було затверджено Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Положеннями статті 30 Закону передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Позов про примусове видворення не подається стосовно іноземців та осіб без громадянства, підстави для примусового видворення яких виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон під час їх виїзду з України.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в'їзд в Україну строком на п'ять років. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в'їзду в Україну, який особа мала до цього.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Спільним наказом МВС України, Адміністрації ДПС України та СБ України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 було затверджено Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі Інструкція), яка визначає порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів (далі - органи ДМС), органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України (далі - СБУ) під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземці), їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання.

Розділом IIІ вказаної Інструкції визначено порядок дій посадових осіб органів ДМС, органів охорони державного кордону та органів СБУ під час ініціювання рішень щодо примусового видворення іноземців за межі України.

У разі виявлення підстав, передбачених частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ залежно від обставин виявлення/затримання іноземця невідкладно готують позовну заяву до адміністративного суду.

За наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, або за наявності ризику його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, що вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, органи ДМС, орган охорони державного кордону або орган СБУ подають до адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням ПТПІ позовну заяву відповідно до частини першої статті 289 КАСУ.

Строк затримання іноземців, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців.

У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше ніж до вісімнадцяти місяців.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є:

відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації;

неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

За змістом статті 289 КАС України вбачається, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

З аналізу наведених норм чинного релевантного законодавства та в контексті спірних правовідносин вбачається, що єдиними підставами для продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства є неможливість ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечення примусового видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Також, діюче законодавство дає тлумачення умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, а саме: відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Разом з тим, колегія суддів зазначає про відсутність в повній мірі таких обставин в даних спірних правовідносинах, яких достатньо для продовження строку затримання відповідача з огляду на таке.

Так, з матеріалів справи вбачається, а позивачем не спростовувалась та обставина, що відповідач співпрацювала під час її ідентифікації міграційними органами України, нею було названо прізвище, ім'я та по батькові, країну громадянської належності (Вєтнам), водночас, жодної обставини, що свідчить про відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації позивачем не було зазначено.

Колегія суддів зазначає, що дійсно на численні запити до Посольства В`єтнаму в Україні щодо встановлення особи та документування громадянки Вєнаму ОСОБА_6 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення залишились без відповіді, що свідчить про неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця.

Разом з тим, в суді першої інстанції сторони наголосили, що відповідачка має документи, які посвідчують її особу для виїзду закордон, що свідчить про наявність у відповідача документів, необхідних для її ідентифікації особи та нівелює факт неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця стосовно неї.

За змістом частини 1 статті 78 КАС України вбачається, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Також, з правового аналізу частини 2 вказаної статті можна дійти висновку про покладення обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, міграційним органом не було зазначено, а з матеріалів справи не вбачається підстав, які б свідчили про неможливість забезпечення примусового видворення відповідача в межах відповідного первинного строку її затримання.

Окремо колегія суддів зазначає, що самого лише факту перебування іноземця або особи без громадянства без належних правових підстав на території України або з порушення міграційного законодавства, не є достатньою підставою для продовження строку затримання відповідача на підставі статті 289 КАС України, оскільки правовий склад для такого продовження повинен містити додаткові умови.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог міграційного органу про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що в даних спірних правовідносинах слід встановити обставини наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також щодо порушення відповідачем норм з прикордонних питань або норм Закону, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані питання встановлюються при первинному застосуванні одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу, які і були встановлені іншими судами, рішення яких містяться в матеріалах справи.

Натомість, в даних спірних правовідносинах ключовим є наявність або відсутність підстав для продовження первинного строку затримання відповідача, якими (підставами) є неможливість ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечення примусового видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, водночас, наявність яких судом першої та апеляційної інстанцій встановлено не було.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішенні, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 289, 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м.Одеси від 11 березня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Потапчук В.О.