Справа № 826/17774/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 квітня 2019 року № 826/17774/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до:1) Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру 2) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:1) Комунальне підприємство «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі», 2) Київська міська рада, 3) Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання протиправним та скасування рішення
представники сторін:позивача: ОСОБА_2; відповідача-1: Штода І.В., відповідача-2: Хитрик Н.В.

ВСТАНОВИВ:

14.11.2016 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - відповідач-1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - КП «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» (далі - третя особа-1), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.01.2018, просив визнати протиправним та скасувати рішення у формі висновку, надане експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Волчком С.В. від 12.10.2016 № 2/82-16 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в оскаржуваному рішенні як на підставу для відмови в погоджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу вказано на відсутність рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення такого проекту, однак у попередніх висновках Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про відсутність цього рішення як на недолік, який слід усунути, не йшлося, що, відповідно до положень ст. 1861 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (далі - ЗК України), унеможливлює відмову погодження проекту землеустрою з цієї підстави під час подальших звернень за таким погодженням після усунення недоліків, на які було вказано під час первісного розгляду такого проекту землеустрою.

Справу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було передано для вирішення судді Аблову Є.В.

21.12.2016 ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 826/17774/16 та призначено її до розгляду на 11.01.2017.

11.01.2017 в судовому засіданні представником відповідача-1 подано заперечення проти позову, в якому заначено, що Держгеокадастр не порушував прав та законних інтересів позивача, оскільки не видавав оскаржуваного рішення, а враховуючи те, що Київська міська рада, як орган місцевого самоврядування, проводить свою роботу сесійно, клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу повинно було розглядатись на пленарному засіданні сесії Київської міської ради, а результатом розгляду цього клопотання є прийняття відповідного рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Також за клопотанням представника Держгеокадастру до участі у справі як співвідповідача було залучено ГУ Держгеокадастру у Волинській області, співробітником якого - експертом державної експертизи Волочком С.В. було складено оскаржуваний висновок. У зв'язку із викладеним у судовому засіданні було оголошено перерву до 22.03.2017.

11.10.2017 на підставі розпорядження керівника апарату суду №5248 адміністративну справу №826/17774/16 відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями було передано на вирішення колегії суддів у складі: Пащенка К.С. (головуючий), Мазур А.С., Літвінової А.В.

23.11.2017 адміністративну справу №826/17774/16 було прийнято до провадження суддею Пащенком К.С. та призначено її до попереднього розгляду в судовому засіданні на 18.01.2018.

18.01.2018 у судовому засіданні позивачем заявлено клопотання про надання часу для уточнення позовних вимог, у зв'язку із чим у судовому засіданні було оголошено перерву до 22.02.2018 та зобов'язано позивача направити сторонам позовну заяву в новій редакції.

24.01.2018 позивачем через канцелярію суду було подано заяву про уточнення позовних вимог.

22.02.2018 представником третьої особи-1 через канцелярію суду було подано письмові пояснення, в яких зазначено, що позов є обґрунтованим. Серед іншого зазначено, що у 2008 році позивач звернувся із заявою до Київської міської ради про надання йому у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 у порядку, визначеному чинним на той час рішенням Київської міської ради від 14.03.2002 №313/17747 «Про порядок набуття права на землю юридичними особами та громадянами в м. Києві» (зі змінами). Указане рішення втратило чинність згідно з рішенням Київської міської ряди від 15.07.2004 №457/1867 (у подальшому до нього були внесені зміни рішеннями Київської міської ради від 28.05.2009 №547/1603, від 24.12.2009 №930/2999, яким було затверджено у новій редакції Тимчасовий порядок передачі земельних ділянок у користування або у власність м. Києві). Пунктом 4 статті 15 Тимчасового порядку визначено, що доручення Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради, надане до клопотання громадянина про передачу земельної ділянки, є дозволом Київської міської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. На підставі вказаної вище заяви, резолюції заступника міського голови - секретаря Київради, завдання на проектування та договору укладеного з КП «КМЦЗК та ПЗ» ОСОБА_1 у 2015 році розроблено проект відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1. Указаний проект відведення земельної ділянки неодноразово подавався на погодження до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві. За результатами розгляду вказаного проекту Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві були надані висновки щодо необхідності доопрацювання зазначеної документації із землеустрою. Після усунення відповідних недоліків зазначений проект відведення було подано на погодження. Згідно з висновком експерта державної експертизи Волчком С.В. про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 12.10.2016 №2/82-16, проект не погоджується з причин відсутності підстав щодо надання дозволу на його розроблення. Однак у попередніх висновках Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про відсутність підстав щодо надання дозволу на його розроблення не зазначалося. Положення вказаного рішення Київради не скасовувалось у судовому порядку та не визнавалось такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили.

22.02.2018 після виконання дій, передбачених ч. 2 ст. 180 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалою суду підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 14.02.2018.

12.04.2018 представником відповідача-2 через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що управління не погоджується із позовною заявою, оскільки відповідно до ст. 50 Закону України від 22.05.2003 №858-IV «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок має включати, серед іншого, рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом). Як вбачається з оскаржуваного висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 12.10.2016 №2/82-16, а саме із зауважень та пропозицій до проекту землеустрою: відсутня підстава (рішення органу місцевого самоврядування) для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1. А тому, на думку відповідача-2, указаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не відповідає вимогам чинного законодавства у сфері землеустрою та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам, з огляду на що він не погоджується. Відповідно до Тимчасового порядку взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 №580, експертом державної експертизи Волчком С.В. видано висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 12.10.2016 №2/82-16, який відповідає вимогам чинного земельного законодавства; позивач у заяві про уточнення позовних вимог просить суд визнати протиправним та скасувати рішення у формі висновку, наданого експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Волчком С.В. від 12.10.2016 року № 2/82-16 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Однак експертом державної експертизи Волчком С.В. видано висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Також зазначено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 18.10.2016 №110-к Волчка Сергія Володимировича звільнено з посади провідного спеціаліста відділу охорони земель управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, а власне Головне управління Держгеокадастру у Волинській області як юридична особа не видавало оспорюваний висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 12.10.2016 рок №2/82-16, з огляду на що підстави для притягнення Головного управління Держгеокадастру у Волинській області як відповідача відсутні.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 13.04.2018, для розгляду справи № 826/17774/16 визначено суддю Пащенка К.С.

Заслухавши в судовому засіданні представників сторін та зважаючи на заявлене клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд ухвалив адміністративну справу № 826/17774/16, відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, розглядати в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20.02.2008 позивач подав на ім'я Київського міського голови заяву про надання підтвердження доручення на виконання питання по приватизації земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва, експлуатації, обслуговування жилого будинку та господарських будівель, яка розташована у АДРЕСА_1.

20.02.2008 заступником Київського міського голови - секретарем Київради надано лист-доручення №29/233-4436 заступнику голови Київської міської державної адміністрації - начальнику Головного управління земельних ресурсів Муховикову А.М. підготувати відповідь позивачу.

Комунальним підприємством «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» на підставі зазначеного доручення секретаря Київради та відповідно до затвердженого позивачем завдання було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який було надано для погодження Головному управлінню Держгеокадастру у м. Києві.

16.05.2016 Головне управління Держгеокадастру у м. Києві надало висновок №362/41-16, яким відмовило у погодженні проекту землеустрою та вказало на недоліки, які слід усунути (долучити до проекту матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування, зокрема план відведення земельної ділянки масштабу 1:2000 та топоплан масштабу 1:500, оформлені з урахуванням фактичного стану освоєння території, наявних червоних ліній вулиць; копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва III-V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці; обґрунтувати визначення межі та площі земельної ділянки з урахуванням фактичного використання).

30.08.2016 Головне управління Держгеокадастру у м. Києві надало висновок №836/41-16, яким відмовило у погодженні проекту землеустрою та вказало на недоліки, які слід усунути (долучити до проекту копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва III-V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці; обґрунтувати визначення межі та площі земельної ділянки з урахуванням фактичного використання).

28.09.2016 Головне управління Держгеокадастру у м. Києві надало висновок №982/41-16, яким відмовило у погодженні проекту землеустрою та вказало на недоліки, які слід усунути (обґрунтувати визначення межі та площі земельної ділянки з урахуванням фактичного використання).

16.09.2016 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 №580, якою запроваджено з 01.10.2016 у територіальних органах Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, що забезпечують здійснення повноважень з погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру та затверджено Тимчасовий порядок взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки (далі - Тимчасовий порядок).

12.10.2016 експертом державної експертизи Головно управління Держгеокадастру у Волинській області Волчком С.В. було надало висновок №2/82-16, яким відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу із зазначенням причини такої відмови - відсутня підстава (рішення органу місцевого самоврядування) для розроблення проекту землеустрою.

У зв'язку із встановленими обставинами суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У відповідності до ч.ч. 2-4 ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 1861 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 1861 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно ч. 4 ст. 1861 ЗК України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в ч.ч. 1-3 цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч. 5 ст. 1861 ЗК України).

Відповідно до ч.ч. 6-7 ст. 1861 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій»; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт. Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

За ч. 8 ст. 1861 ЗК України, у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Правові, організаційні і фінансові основи здійснення державної експертизи землевпорядної документації та порядок її проведення визначені Законом України від 17.06.2004 №1808-IV «Про державну експертизу землевпорядної документації» (далі - Закон №1808).

У відповідності до ст. 7 Закону № 1808, суб'єктами державної експертизи є замовники та виконавці. Замовниками державної експертизи є органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, землевласники, землекористувачі, підприємства, установи, організації і громадяни, заінтересовані у проведенні такої експертизи, а також розробники об'єктів державної експертизи. Виконавцями державної експертизи є експерти, які працюють у складі спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері державної експертизи і мають високу кваліфікацію та спеціальні знання, а також висококваліфіковані спеціалісти або наукові працівники, які залучаються цими органами до її проведення відповідно до закону (далі - експерти державної експертизи).

Згідно ст. 35 Закону № 1808, результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи.

Відповідно до ст. 37 Закону № 1808, замовники або розробники об'єктів державної експертизи, заінтересовані у спростуванні висновків державної експертизи або їх окремих положень, подають обґрунтоване клопотання (заяву) про це до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у місячний термін з дня отримання клопотання (заяви) розглядає його і за наявності підстав призначає проведення повторної державної експертизи. У разі спростування висновків державної експертизи, яку проводив центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до проведення повторної державної експертизи залучаються незалежні експерти. У разі відмови в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи або незгоди з висновками повторної державної експертизи замовники або розробники об'єктів державної експертизи мають право звернутися до суду. Висновки державної експертизи можуть бути скасовані органом, який їх видав, у разі виявлення обставин, що могли вплинути на об'єктивність оцінки висновку. Позитивні висновки повторної державної експертизи є підставою для прийняття відповідним органом рішення або реалізації заходів, передбачених об'єктами державної експертизи, крім випадків оскарження їх у судовому порядку.

За ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом.

Із вищезазначеного вбачається, що право заінтересованих осіб на звернення до суду з позовом про скасування висновків державної експертизи може бути реалізоване лише у разі відмови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи чи окремих їх положень або незгоди з висновками повторної експертизи.

Висновок про необхідність дотримання передбаченої ст. 37 Закону № 1808 процедури оскарження висновку державної експертизи проекту землевпорядної документації як передумови звернення до суду міститься також у постановах Верховного Суду від 08.05.2018 по справі № 823/1581/17 (провадження № К/9901/46639/18) та від 31.10.2018 у справі № 806/2642/16 (адміністративне провадження № К/9901/18832/18).

Оскільки позивачем не було дотримано порядку, встановленого ст. 37 Закону № 1808, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 6, 17, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення відповідно до ст. 255 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко