Справа № 520/9062/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 р. Справа № 520/9062/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року (головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В.) по справі № 520/9062/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просив:

визнати неправомірним рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у відмові в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки

НОМЕР_2 Садового товариства «Ріта» площею 0,12 га, що розташована за межами населеного пункту на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області у власність для ведення садівництва, яке викладено в листі від 08.10.2018 року № Г-12094/0-8015/0/95-18;

зобов'язати Головне управління Держгеокадасту у Харківській області повторно розглянути заяву № Г-12094/0-8015/0/95-18 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_3 Садового товариства «Ріта», орієнтованою площею 0,12 га, що розташована за межами населеного пункту на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області у власність для ведення садівництва, та передати зазначену ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 у власність з урахуванням висновків суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про повернення позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки

НОМЕР_2 Садового товариства «Ріта», орієнтованою площею 0,12 га, що розташована за межами населеного пункту на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області у власність для ведення садівництва, оформлене листом від 08.10.2018 року

№ Г-12094/0-8015/0/95-18.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву позивача № Г-12094/0-8015/0/95-18 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_2 Садового товариства «Ріта», орієнтованою площею 0,12 га, що розташована за межами населеного пункту на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області у власність для ведення садівництва, з урахуванням висновків суду.

Відмовлено у задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій просить суд прийняти до свого провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківсткій області до провадження, скасувати рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 року по справі №520/9062/18 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням вимог матеріального права - статті 19 Конституції України, ст. ст. 116, 118, 122 Земельного кодексу України та норм процесуального права - ст. ст. 210, 242 КАС України.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Наказом Головного управління Держгеокадастру № 2830-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 27.04.2018 року позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в Садівничому товаристві «Ріта», ділянка НОМЕР_2, за межами населених пунктів на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області. Орієнтований розмір земельної ділянки 0,1200 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва (КВЦПЗ - 01.05).

Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із проектом землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в Садівничому товаристві «Ріта», ділянка НОМЕР_2, за межами населених пунктів на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області.

Листом Головне управління Держгеокадастру у Харківській області № Г-12094/0-8015/0/95-18 від 08.10.2018 року повернуло технічну документацію на доопрацювання позивачеві, зазначивши, що зміст та склад технічної документації із землеустрою не в повній мірі відповідає вимогам ст. 55 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та запропоновано звернутись до розробника документації із землеустрою для доопрацювання технічної документації.

Задовольнивши частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що своїми діями відповідач допустив порушення вимог ст. 118 Закону України, та ст. 55 Закону України «Про державний земельний кадастр».

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-III (надалі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. в) ч. 3 ст. 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У світлі вимог цієї конституційної норми така процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч. 9 ст. 118 ЗК України).

Згідно зі ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин (частина перша). Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту (частина четверта). Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина п'ята).

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в області визначено відповідним Положенням, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521).

У пункті 8 цього Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 № 883/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за № 381/10661, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб'єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Таким чином, рішення про затвердження або про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в Харківській області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Відповідно до обставин справи, відповідь Головного управління Держгеокадастру в Харківській області оформлена листом від 08.10.2018 року № Г-12094/0-8015/0/95-18.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в Харківській області про затвердження або про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу двотижневого строку з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не зважаючи на надсилання заявнику листа про розгляд заяви, свідчить про те, що відповідач діяв без достатніх правових підстав, з перевищенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року по справі

№ 806/8621/17.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не вирішенні питання про надання або про відмову у наданні позивачу рішення, стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_2 Садового товариства «Ріта», орієнтованою площею 0,12 га, що розташована за межами населеного пункту на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області у власність для ведення садівництва, оформлене листом від 08.10.2018 року № Г-12094/0-8015/0/95-18.

Щодо посилань відповідача в своїй апеляційній скарзі на ту обставину, що зобов'язання надання дозволу на розробку проекту землеустрою є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, то колегія суддів зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб'єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб'єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов'язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов'язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Земельним кодексом України визначено порядок розгляду даної категорії питань, та зазначається, що відповідний орган виконавчої влади розглянувши питання про надання земельної ділянки для особистого селянського господарства надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою, або мотивовану відмову.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що розгляд заяви позивача може завершитись її задоволенням, або вмотивованою відмовою у ненаданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Відповідач, під час розгляду заяви позивача, не виконав вимоги Земельного кодексу щодо вмотивованого обґрунтування підстав відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Таким чином, судове рішення підлягає частковому скасуванню, а саме: в частині визнання неправомірним рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у відмові в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_2 Садового товариства «Ріта» площею 0,12 га, що розташована за межами населеного пункту на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області у власність для ведення садівництва, яке викладено в листі від 08.10.2018 року № Г-12094/0-8015/0/95-18.

На підставі п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 по справі № 520/9062/18 - скасувати в частині визнання неправомірним рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у відмові в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_2 Садового товариства «Ріта» площею 0,12 га, що розташована за межами населеного пункту на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області у власність для ведення садівництва, яке викладено в листі від 08.10.2018 року № Г-12094/0-8015/0/95-18.

В цій частині ухвалити нове судове рішення, яким визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, яка полягає у не вирішенні питання про надання або про відмову у наданні позивачу рішення, стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_2 Садового товариства «Ріта», орієнтованою площею 0,12 га, що розташована за межами населеного пункту на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області у власність для ведення садівництва, оформлене листом від 08.10.2018 року № Г-12094/0-8015/0/95-18.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року по справі № 520/9062/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді А.П. Бенедик М.І. Гуцал
Повний текст постанови складено 09.04.2019 року