Справа № 369/136/19
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/136/19
Провадження № 2-а/369/47/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.03.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Бондар О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти батальйону патрульної поліції с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Галушки Андрія Йосиповича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головне управління Національної поліції в Київській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача поліцейського взводу 1 роти батальйону патрульної поліції с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Галушки А.Й., третя особа: Головне управління Національної поліції в Київській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що 23 грудня 2018 року поліцейський взводу 1 роти батальйону патрульної поліції с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Галушка А.Й. виніс постанову серії НК № 319555 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в наслідок чого на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..

В оскаржуваній постанові поліцейський посилався на те, що вона, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1, 23 грудня 2018 року о 18 год. 26 хв., рухаючись на 19 км по адміністративній дорозі Київ-Чоп, керувала транспортним засобом на ділянці дороги, де є дві смуги руху в одному напрямку, їхала у крайній лівій смузі руху, в той час, коли була вільна крайня смуга руху, чим порушила вимоги п. 11.5 Правил дорожнього руху України.

Позивач посилалася на те, що постанова інспектора про притягнення її до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, та такою, що не відповідає нормам КУпАП.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила визнати дії поліцейського взводу 1 роти батальйону патрульної поліції с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Галушки А.Й. щодо притягнення її до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 23 грудня 2018 року серії НК № 319555 та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, розгляд справи просила проводити за її відсутності.

У судове засідання відповідач поліцейський взводу 1 роти батальйону патрульної поліції с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Галушка А.Й. не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від представника відповідача надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його представника.

У судове засідання представник третьої особи Головного управління Національної поліції в Київській області не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від представника третьої особи надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити за відсутності третьої особи та її представника.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 грудня 2018 року поліцейський взводу 1 роти батальйону патрульної поліції с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Галушка А.Й. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 319555.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 23 грудня 2018 року о 18 год. 26 хв., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись на 19 км по адміністративній дорозі Київ-Чоп, керувала транспортним засобом на ділянці дороги, де є дві смуги руху в одному напрямку, їхала у крайній лівій смузі руху, в той час, коли була вільна крайня смуга руху, чим порушила вимоги п. 11.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно постанови серії НК № 319555 від 23 грудня 2018 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Згідно вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Як роз'яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

Статтею ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з абз. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною ч.1 ст.283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно вимог з ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач допустив вказане правопорушення та не спростовано його твердження про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст. 77 КАС України суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв'язку з ненаданням доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 319555 від 23 грудня 2018 року скасувати.

Щодо заявленої позивачем вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення слід зазначити, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, яка кореспондується з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) суб'єктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду. Однак адміністративні суди не наділені повноваженнями закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення, тому на підставі вищевикладеного суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача у закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 122, 222, 245, 251, 254, 280, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 20, 77, 242, 286, 294 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії поліцейського взводу 1 роти батальйону патрульної поліції с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Галушки Андрія Йосиповича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову поліцейського взводу 1 роти батальйону патрульної поліції с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Галушки Андрія Йосиповича серії НК № 319555 від 23 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його винесення.

Суддя Ковальчук Л.М.