Справа № 520/11337/18
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 р. № 520/11337/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

представника відповідача - Діанової С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, код 39599198) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення компенсації та середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198; по не виплаті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 грошової компенсації втрат доходів при утриманні сум податку на доходи фізичних осіб та розрахунку при звільненні;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 грошову компенсацію у розмірі утриманої з нього суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30 712 (тридцять тисяч сімсот дванадцять) грн.;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні, за період з 19.09.2018 по день винесення судового рішення;

- судові витрати повністю покласти на відповідача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року клопотання позивача про часткову відмову від позовних вимог - задоволено.

Закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області по невиплаті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 грошової компенсації втрат доходів при утриманні сум податку на доходи фізичних осіб та стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 грошову компенсацію у розмірі утриманої з нього суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30 712 (тридцять тисяч сімсот дванадцять) грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працював в органах податкової міліції Головного управління ДФС у Харківській області. Наказом начальника Головного управління ДФС у Харківській області № 669-о від 19.09.2018 року ОСОБА_2 звільнено з займаної посади в запас Збройних Сил України. При цьому остаточний розрахунок при звільненні з позивачем відбувся лише 31.10.2018р., що позивач вважає порушенням норм ст. 116 КЗпП України, та на підставі приписів ст. 117 КЗпП України просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні, за період з 19.09.2018 по день винесення судового рішення.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач, в судовому засіданні та письмовому відзиві на позовну заяву проти задоволення заявлених позовних вимог заперечувала, зазначила, що у спірних правовідносинах відповідач діяв виключно на підставі, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що встановлений діючим законодавством. Остаточний розрахунок відбувся 28.09.2018р., оскільки заробітна плата робітникам ГУДФС у Харківській області нарахована та виплачена 28.09.2018р. Суми у розмірі 349 грн., що надійшла 05.10.18 та 155,05 грн., що надійшла 31.10.18 є преміями за серпень та вересень 2018р. Преміювання фахівців ГУ ДФС України в Харківській області відбувається відповідно до Положення про преміювання працівників Головного управління ДФС у Харківській області, затвердженого наказом ГУ ДФС у Харківській області від 25.04.18 № 2943 "Про порядок організації бухгалтерського обліку та про деякі фінансові питання". Згідно п. 4.2. даного Положення місячна премія виплачується не пізніше від терміну виплати заробітної плати за місяць, у якому нарахована премія. Премію за серпень 2018 було нараховано відповідно до наказу від 29.10.18 № 112-р та відповідно виплачено позивачу 31.10.18р. Отже, оскільки премії за серпень та вересень 2018 були нараховані після звільненні позивача, отже вони не включені в остаточний розрахунок при звільненні.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Наказом начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 669-о від 19.09.2018 року ОСОБА_2 звільнено з посади старшого слідчого першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Харківській області 19.09.2018 року в запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом "ж" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.199 року № 114.

Проте, при розгляді справи встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем при звільненні відбувся 31.10.2018, що підтверджується банківськими виписками (а.с.32-37) та не заперечується відповідачем.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Спеціальним законодавством України не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні осіб начальницького складу податкової міліції.

Так, Верховний Суд України при тлумаченні положень статей 3 Кодексу законів про працю України вказав, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі (постанова від 17.07.2015 у справі № 21-8а15).

Отже, у даному випадку застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми трудового законодавства.

Порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника визначений Кодексом законів про працю України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до приписів частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суд зазначає, що згідно копії трудової книжки НОМЕР_3 та копію наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 19.09.2018 року № 669-о, що містяться в матеріалах даної справи, останнім днем роботи позивача є 19.09.2018 року.

Відповідно до наданої позивачем виписки по надходженням по рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_2 за період з 01.01.2016 по 11.12.2018 року від 11.12.2018 № 8AQT36SBSCCKSNVH, виданої АТ "Приватбанк" останні суми в межах остаточного розрахунку при звільнені, з відміткою заробітна плата, проведені 31.10.2018 року.

Аналізуючи вищезгадані норми матеріального права, Верховний Суд України у постанові від 15.09.2015 (справа № 21-1765а15) прийшов до висновку, що передбачений частиною першою статті 117 Кодексу законів про працю України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені статтею 116 Кодексу законів про працю України. При цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, за висновком Верховного Суду України, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, тобто виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21.11.2011 у справі № 6-60цс11, встановивши, що працівникові в день звільнення не були сплачені всі належні від підприємства суми, суд на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України стягує на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутність у цьому своєї вини.

Обчислення середнього заробітку проводиться згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок № 100).

Матеріалами справи встановлено, що затримка повного розрахунку при звільненні ОСОБА_2 відбулася на протязі 29 робочих днів, з 20.09.2018 по 31.10.2018 року.

Суд зазначає, що розмір середньоденної заробітної плати позивача за останні 2 календарні місяці роботи, що передували звільненню, становить 304 грн. 92 коп., що підтверджується довідкою від 05.03.19р.(а.с.142).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що сума середнього заробітку, яку належить присудити позивачу у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні складає 8842 грн. 68 коп. (304 грн. 92 коп. (середньоденна заробітна плата) х 29 (кількість днів затримки).

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що, остаточний розрахунок з позивачем було проведено 28.09.2018 року, оскільки позивачем надана про це заява, так як доказів на підтвердження вказаних обставин відповідач не надав та те, що кошти, які надійшли на банківський рахунок позивача 31.10.18р. є преміальними виплатами з огляду на їх необґрунтованість.

Також суд вважає безпідставними вимоги позивача в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 19.09.2018р. по день винесення судового рішення, в зв'язку з тим, що нормами ст. 117 КЗпП України передбачено, що виплата проводиться за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а як встановлено судом, днем фактичного розрахунку є 31.10.18р.

При вирішенні даної справи судом враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, код 39599198) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення компенсації та середнього заробітку - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, код 39599198) щодо несвоєчасного розрахунку при звільненні ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, код 39599198) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 19.09.2018 по 31.10.2018 року у розмірі 8 842,68 коп. (вісім тисяч вісімсот сорок дві гривні 68 коп.)

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 08.04.2019 року.

Суддя Рубан В.В.