Справа № 2а-3554/08
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-3554/08
УХВАЛА

12 квітня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Пилипенко О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кузьменка В. В. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_1, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74 до Міністерств оборони України про стягнення грошової компенсації замість продовольчого пайка, за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2009, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулися до суду із позовом, у якому просили стягнути недоплачене грошове забезпечення починаючи з березня 2000 року по грудень 2005 року та провести виплату замість продовольчого пайка.

Бориспільський міськрайонний суд Київської області постановою від 30 січня 2009 року позовні вимоги задовольнив.

Апеляційний суд Київської області постановою від 01 квітня 2011 року скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове, яким відмовив у задоволенні позову. При цьому суд апеляційної інстанції виходив із того, що дії відповідача щодо невиплати грошової компенсації за продовольчий пайок не порушують вимог чинного законодавства.

30 травня 2016 року ОСОБА_75 звернулася з касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Бориспілського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2009 року, Апеляційного суду Київської області від 01 квітня 2011 року, посилаючись на їх незаконність.

Постановою Верховного Суду від 16.01.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_17 задоволено частково, постанову Апеляційного суду Київської області від 01 квітня 2011 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

08.04.2019 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 13128, до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Кузьменка В. В.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року заяву про відвід судді Кузьменка В.В. визнано необґрунтованою, провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, справу передано для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід судді, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В обґрунтування вимог заяви про відвід судді заявник посилається на те, що 16.01.2016 року за наслідками прийняття постанови від 01.04.2011 року Апеляційним судом Київської області, було відкрите виконавче впровадження №49872499 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України стягнутої компенсації за не отримане продовольче забезпечення на суму коштів 39520 грн.

У травні 2016 року позивач звернувся із позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з вимогою визнати незаконними дії виконавця та скасувати постанову від 16 січня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №49872499 і стягнення виконавчого збору.

Бориспільський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 21 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року у справі № 359/5454/16-а, залишив позов без розгляду.

Розгляд справи у Київському апеляційному адміністративному суді здійснювала колегія у складі суддів: Кузьменка В.В. (головуючий), Василенка Я.М., Степанюка А.Г.

08 лютого 2019 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду скасована ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2016 року і ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, а справа № 359/5454/16-а направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому у п. 14 постанові зазначено, що докази щодо надсилання позивачу повістки про виклик у суд на 21 жовтня 2016 року в матеріалах справи відсутні, що дає підстави вважати позивач не був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

У п. 16 постанови зазначено, що колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив конституційне право позивача на участь у судовому розгляді, порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що конституційне право на участь у судовому розгляді, право бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду, повинно бути доказане певними доказами у справі, не може бути формальним і це є порушенням норм процесуального права та підставою для скасування судового рішення.

Протягом майже 3 років спір у справі № 359/5454/16-а залишається не розглянутим у суді першої інстанції по суті, що спричинило важке фінансове навантаження на родину позивача, у тому числі, накладання арешту на квартиру.

Також колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді Степанюка А.Г., суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І. ухвалою від 06 червня 2017 року у справі № 359/6166/16-а відмовила у задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2017 року, постановлену за наслідками розгляду заяви про перегляд ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, треті особи - Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання неправомірними дій та бездіяльності, визнання незаконними та скасування постанов, зобов'язання вчинити дії.

Окремо заявник звертає увагу, що при відкриття провадження у цій справі №2а-3554/08 колегія суддів не звернула увагу на грубе порушення процесуальних норм апелянтом в частини подання апеляційної скарги особою, яка не має права на здійснення процесуальних дій, внаслідок відсутності довіреності оформленої згідно законодавства України.

Колегією суддів у тому же складі, також не застосовані норми процесуального права щодо правильності оформлення довіреності при відкриття апеляційного провадження ухвалою від 04 березня 2019 року у справі 826/14084/18.

При цьому, ідентичні апеляційні скарги у справах № 826/14071/18, №826/13648/18 ухвалами від 04.03.2019 року іншої колегією суддів Шостого апеляційного адміністративного суду повернуті особі, яка її подала, з підстав порушення порядку оформлення довіреності представника відповідача у справі.

При ухвалення зазначених рішень судом використана провозастосовуюча практика Верховного Суду, що наведена у ухвалі від 17 вересня 2018 року у справі № П/811/1961/17, де окремо зазначено/ пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Підстава відводу, в частині порушення норм законодавства при оформленні довіреності особою, що подає апеляційну скаргу, наведена у обґрунтуванні відзиву від 03.04.2019 року ОСОБА_1 на апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 року у справі №2а-3554/08.

Наведені приклади, за переконанням заявника, свідчать, що суддя Кузьменко В. В. демонструє упередженість та необ'єктивність при розгляді справ в інтересах ОСОБА_1, не забезпечував процесуальні права сторін притаманні адміністративному судочинству, що може мати негативний вплив на розгляд справі №2а-3554/08 в цілому.

За таких обставин, вказує, що викликають сумніви у неупередженості та об'єктивності судді Кузьменка В. В., в частини дотримання процесуальних та матеріальних прав позивача, при розгляду справи №2а-3554/08, забезпечення гарантій справедливого судочинства відносно тотожних та пов'язаних за підставами позову справ.

Отже, фактично заявник не погоджується із процесуальними рішеннями судді при розгляді цієї та інших справ.

Водночас, варто зазначити, що суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15 липня 2010 року ЄСПЛ зазначив, що «відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності».

З вищезазначеного вбачається, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб'єктивних та об'єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Як вже зазначалось раніше, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що відсутні будь-які докази прямої чи опосередкованої заінтересованості судді Кузьменка В.В. в результаті розгляду даної справи, обставини, які викликають сумнів у його неупередженості або об'єктивності, суддя - доповідач вважає заявлений відвід необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 243, 321, 325 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кузьменка Володимира Володимировича - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Є. Пилипенко