Справа № 199/1685/19
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/1685/19
(2-а/199/44/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

10.04.2019 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

за участю секретаря судового засідання Перетятько А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до субєкта владних повноважень інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, де третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 20.02.2019 інспектором поліції УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно вказаної постанови позивач, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 та повернув ліворуч, чим порушив п. 8.4. г. Правил дорожнього руху України.

Позивач повністю не погоджується із вказаною постановою, вважає постанову незаконною, виходячи з наступного. 20.02.2019 о 10.30 год. позивач прямував по вул. Набережна Заводська в м. Дніпро в напрямку ж/м Парус на автомобілі НОМЕР_1 з вул. Набережна Заводська він здійснив поворот на вул. ОСОБА_3, на якій в місці для розвороту здійснив маневр в напрямку будинку №97-Б, що знаходиться на вул. Набережна Заводська. В дзеркалі заднього виду він побачив поліцейський автомобіль, який зробив йому вимогу зупинитися, він зупинився та попрохав поліцейського пояснити причину зупинки, на що останній відповів, що позивач порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 та повернув ліворуч. Позивач пояснив, що пересувався на автомобілі та здійснював маневри відповідно до Правил дорожнього руху, оскільки на шляху його пересування забороняючи знаки відсутні, однак, на вказані твердження поліцейський не зреагував та наказав надати документи водія. Після перевірки всіх документів позивач наполіг на перегляді поліцейським відеозапису своєї камери та пересвідчився у відсутності порушень Правил дорожнього руху.

На переконання позивача, факти, викладені в постанові не відповідають дійсності, підтвердженням чому є відеозапис з камери поліцейського DM4537.

Позовна заява містить вимогу про визнання дій відповідача незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності, та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача не скористалася правом брати участь в судовому засіданні, надала до суду письмові пояснення, в яких просила розглядати справу у відсутність третьої особи; просила в задоволенні позову відмовити.

До суду також від третьої особи надійшов диск DVD-R та фото.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальні дії у справі наступні: ухвалою суду залучено управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Як встановлено судом на підставі відповідної постанови, постановою (серія ЕАВ №932883 від 20.02.2019) на позивача було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з постановою водій ОСОБА_1 20.02.2019 о 10.36 год. в м. Дніпро по вул. Юрія Кондратюка, керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2, повернувши ліворуч, чим порушив п. 8.4 (г) Правил дорожнього руху України. Правопорушення зафіксоване на камеру DM4537.

Спірні правовідносини виникли із дій субєкта владних повноважень по притягненню особи до адміністративної відповідальності за КУпАП.

Дослідив докази, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств,. Установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених; законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається я протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

За ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значеній статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачиться на її користь.

Таким чином, виконуючи обовязок доказування, відповідач мав би надати докази вчинення позивачем інкримінованого останньому правопорушення, оскільки обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відповідач не виконав свій процесуальний обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надавши на виконання ч. 2 ст. 77 КАС відзиву на позовну заяву, а також будь-яких інших доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача надала до суду фото- та відео фіксацію доказів вчиненого на її переконання правопорушення, втім, суд, досліджуючи вказані докази, позбавлений можливості погодитися із слушністю доводів третьої особи та встановити факт, для встановлення якого був наданий цей доказ (диск).

Так, з наданого відеозапису правопорушення, вбачається три епізоди: на одному з них, автомобіль виїжджає і рухається в заданому напрямку, будь-яких дорожніх знаків (забороняючих, дозволяючих, рекомендуючих тощо) відеозапис не містить; на другому епізоді вбачається, що патрульними було зупинено автомобіль позивача, видно, що позивач надає документи, але звук на даному відео відсутній взагалі, а тому суд позбавлений можливості визначитись чи були виконані відповідачем вимоги закону при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення; на третьому епізоді вбачається, що патрульний намагається розяснити позивачу «строки апеляції», плутається в тексті постанови, намагаючись показати позивачу де необхідно ставити відпис в ній.

З наданого в якості доказів фото також нічого не видно, оскільки воно дуже поганої якості і більше нагадує «чорний квадрат», у звязку з чим суд позбавлений можливості дійти висновку, що правопорушення з боку позивача мало місце.

Таким чином, суд позбавлений можливості дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 76 КАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 8.4 (г) Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до статті 251 КУпАП мав би надати, зокрема, належний відеозапис події тощо (на зазначене звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 справа №338/1/1, адміністративне провадження №К/9901/15804/18).

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у їх сукупності, та враховуючи встановлені порушення вимог закону у діях відповідача при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування спірної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Що стосується позовної вимоги щодо визнання дій відповідача протиправними, то позов в цій частині не може бути задоволено, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо розподілу судових витрат, то на підставі ст. 139 КАС України у зв'язку із задоволенням адміністративного позову, а також враховуючи вимоги ст. 288 КУпАП (за умови оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа звільняється від сплати державного мита), суд дійшов до висновку про необхідність віднесення на рахунок держави судових витрат.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 6-10, 12, п. 1 ч. 1 ст. 20, ст. 22, ч. 1 ст. 25, ст.ст. 72-77, 79, 90, 139, ч. 1 та ч. 4 ст. 189, п. 2 ч. 1 ст. 241, ст.ст. 242-246, 250, 251, 255, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до субєкта владних повноважень інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, де третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (м. Дніпро, вул. Троїцька, 2-А) серії ЕАВ № 932883 від 20.02.2019 про накладення на ОСОБА_1 (м. Дніпро, вул. Петрозаводська, буд.382, РНОКПП НОМЕР_2) адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (м. Дніпро, вул. Петрозаводська, буд. 382, РНОКПП НОМЕР_2) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

В задоволенні вимоги про визнання дій відповідача протиправними відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Повне судове рішення складене та підписане 10.04.2019.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї