Справа № 826/28014/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2019 року

Київ

справа №826/28014/15

адміністративне провадження №К/9901/6362/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Кравчука В.М., Бучик А.Ю.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року (головуючий суддя Келеберда В.І.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року (головуючий суддя Пилипенко О.Є., судді: Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.) у справі №826/28014/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Нова Пошта» до Державної екологічної інспекції у м. Києві про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальності «Нова Пошта» (надалі також - позивач), звернулося до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у місті Києві №08/178 П від 18 грудня 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог посилалося на те, що оскаржуваний припис є протиправним та таким, що прийнято не в порядок та спосіб встановлений законом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року, адміністративний позов задоволено.

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що на підставі наказу Державної екологічної інспекції у м. Києві №460 від 30 листопада 2015 року та направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 30 листопада 2015 року №397 (термін проведення перевірки з 30 листопада 2015 року по 18 грудня 2015 року) Державною екологічною інспекцією у місті Києві проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (далі - планова перевірка).

За наслідком проведення вказаної перевірки, відповідачем складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №08/38/а (далі - Акт перевірки).

Як слідує з змісту акту перевірки за її результатами було виявлено ненадання позивачем форми 1ВТ, декларації про утворення відходів та дозволу на відходи, статутних документів, наказу на призначення відповідальної особи, що є порушенням ст.ст. 17, 32, 33 Закону України «Про відходи», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про основи засади державного контролю у сфері господарського діяльності».

З метою усунення виявлених недоліків та порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства в сфері охорони навколишнього природного середовища, проведеної 18 грудня 2015 року, Державною екологічною інспекцією у м. Києві винесено припис №08/178 П від 18 грудня 2015 року, яким зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» до 18 січня 2016 року надати документи про поводження з відходами, форму 1ВТ, дозволи на викиди в атмосферне повітря, копію наказу на призначення відповідальної особи.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, визнав вказаний припис протиправним та скасував його, мотивуючи своє рішення тим, що зі змісту акту перевірки вбачається, що відповідачем кваліфіковано як порушення - ненадання позивачем певних документів, що, на думку інспектора, є порушенням ст.ст. 17, 32, 33 Закону України «Про відходи», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Проте, жодна з цих норм не передбачає відповідальності за ненадання на вимогу контролюючого органу визначених ним документів. При цьому відповідачем не надано доказів направлення на адресу позивача або вручення його представнику листів, вимог щодо надання документів тощо, у тому числі тих, що зазначені в оскаржуваному рішенні відповідачем. Суд апеляційної інстанції також звернув увагу на те, що не надання документів та їх відсутність є різними поняттями і не можуть ототожнюватися, при цьому в акті перевірки зазначено, що порушення полягає саме в ненаданні певних документів. В даному випадку, не вбачається встановлення Державною екологічною інспекцією у м. Києві порушень позивачем природоохоронного законодавства чи недоліків у здійснені господарської діяльності, оскільки останні не відображені в акті перевірки. Водночас, факт ненадання і як наслідок не перевірка відповідачем чинності чи наявності дозвільних документів, за умови відсутності доказів їх витребування суб'єктом владних повноважень, не є недоліками та порушенням позивачем природоохоронного законодавства, що може бути покладено в основу припису.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Державна екологічна інспекція у м. Києві подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати і прийняти нову постанову про відмову в позові.

Касаційна скарга обґрунтована, фактично, наявністю у відповідача компетенції на проведення перевірки, дотримання порядку її проведення та фіксацією виявлених порушень в Акті перевірки, який є носієм доказової інформації. За результатами перевірки видано припис про надання документів, оскільки без цих документів неможливо було провести перевірку та оцінити вплив на навколишнє середовище під час ведення господарської діяльності підприємства.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач, посилаючись на правильність висновків судів попередніх інстанцій, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

Відповідачем також подано заяву про здійснення заміни відповідача у справі з Державної екологічної інспекції у місті Києві на Державну екологічну інспекцію України, яка мотивована тим, що відповідно до наказу від 01 жовтня 2018 року №185 «Про ліквідацію Державної екологічної інспекції в м.Києві» діяльність останньої припинено, а згідно пунктів 7,9 Положення про Державну екологічну інспекції України, затвердженого постановою КМУ від 19 квітня 2017 року №275, Державна екологічна інспекція України виступає позивачем та відповідачем у судах.

Разом з тим, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державна екологічна інспекція у м.Києві перебуває в стані припинення, проте запису про припинення юридичної особи не внесено, отже, підстав для здійснення правонаступництва відповідно до статті 52 КАС України не настало.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року N877-V (далі - Закон №877-V), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно частини восьмої ст. 7 вказаного Закону, припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Аналогічні положення містяться і в Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 року №464, який на час виникнення спірних правовідносин визначав процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів.

Так, згідно пункту 4.22 цього Порядку встановлено, що на підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища (додаток 4).

Згідно пункту 4.25 Порядку, строк виконання припису встановлює державний інспектор залежно від виявлених порушень природоохоронного законодавства, але не більше ніж 6 місяців. У разі неможливості виконання приписів у встановлені в них строки суб'єкт господарювання, що перевірявся, може звернутись до органу Держекоінспекції для їх продовження з обґрунтуванням та підтверджуючими документами, оформленими належним чином.

На підставі аналізу вищенаведених положень норм чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що припис органу державного нагляду (контролю) - Державної екологічної інспекції - виноситься лише у випадку виявлення під час перевірки порушень вимог природоохоронного законодавства та повинен містити вимогу щодо усунення цих порушень в термін, що не повинен перевищувати строк шість місяців.

При цьому, доводи щодо компетенції відповідача на проведення перевірки є безпідставними, оскільки такі повноваження не оспорюються та не ставляться під сумнів ані позивачем, ані судами попередніх інстанцій, у зв'язку з чим відсутні підстави для надання правової оцінки доводам, які не стосуються предмету спору у цій справі.

Судами встановлено, що вимоги припису не направлені на усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, з чим погоджується суд касаційної інстанції, оскільки норми права, вказані відповідачем як такі, що порушені ТОВ «Нова Пошта» регулюють не порядок надання документів для перевірки, а стосуються організації діяльності суб'єктів господарювання при поводженні з відходами (зберігання, видалення, зменшення обсягів їх утворення). При цьому, порушень цих норм права, які б свідчили про невжиття позивачем заходів на зменшення обсягів утворення відходів, порушення порядку їх зберігання або видалення, Акт перевірки не містить.

Крім того, слід зазначити, що пунктом 4.7 Порядку №464 державні інспектори під час здійснення перевірок наділені правом, зокрема, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного контролю, відповідно до закону.

Судами встановлено, що будь-яких листів з вимогою надати необхідні для перевірки документи Державна екологічна інспекція у м. Києві під час здійснення заходу позивачу не направляла, а необхідність їх надання висвітлена безпосередньо в самому приписі, що не узгоджується з вимогами законодавства щодо суті та мети припису, як обов'язкового до виконання документу направленого на усунення виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства. Доводи касаційної скарги не містять заперечень щодо встановлених обставин.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права, у зв'язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 343, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у м.Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року у справі №826/28014/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

В.М. Кравчук

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду