Справа № 540/245/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/245/19
15год. 49 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Гордієнко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування рішень від 02.03.2018 №000018/21-22-40-НОМЕР_1, №000018/21-22-40-НОМЕР_1,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення від 02.03.2018 №000018/21-22-40-НОМЕР_1 про застосування 17000 грн. штрафних санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії, №000017/21-22-40-НОМЕР_1 про застосування 17000 грн. штрафних санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ФОП ОСОБА_3 було невідомо про проведення фактичних перевірок відносно нього працівниками ГУ ДФС у Херсонській області у період 08.02.18 - 14.02.2018, оскільки він знаходився за кордоном , працюючи на судні "Clipper Nassau". При отриманні матеріалів перевірок позивач встановив, що акти перевірок були підписані особами, які не мають відношення до господарської діяльності ФОП ОСОБА_3, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Так, ОСОБА_4 здійснює господарську діяльність в приміщені бару по АДРЕСА_2, не є представником ФОП ОСОБА_3, не має право на вчинення дій від імені ОСОБА_3 в тому числі, ознайомлюватися та підписувати акт та інші матеріали перевірки. Також позивач посилається на те, що у період з 01.11.2016 по 18.11.2016 в барі за адресою м. Херсон, АДРЕСА_2, не здійснювалась продаж алкогольних напоїв в об'єктах позивача (барі). В період з 01.11.2016 по 18.11.2016 через РРО здійснено оформлення замовлень столів та на підтвердження цього замовникам надавалися фіскальні чеки. У вказаний період інших операцій на РРО не проводилося, а тому, висновки акту перевірки щодо продажу алкогольних напоїв без наявної ліцензії є безпідставні. ПІо стосується перевірки об'єкту "бар" за адресою АДРЕСА_1 (акт від 14.02.2018 №14/40/НОМЕР_1), складеного за результатами проведеної перевірки, то ФОП ОСОБА_3 зазначає, що перевірку проведено в присутності представника ОСОБА_5 , але ОСОБА_5 не є представником ФОП ОСОБА_3, не мав права на вчинення дій від імені ОСОБА_3 в тому числі, ознайомлюватися та підписувати акт та інші матеріали перевірки. У період з 01.11.2016 по 18.11.2016 через РРО взагалі не проводилися операції з продажу алкогольних напоїв.

Справа розглядалась 13.03.2019 з перервою до 01.04.2019, та 10.04.2019.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Пояснив, що фактичні перевірки позивача проведені в присутності представників позивача - ОСОБА_4, ОСОБА_5, яким перевіряючими були представлені службові посвідчення, направлення на перевірку та копії наказу про проведення перевірки, ці особи розписались в отриманні вказаних документів. В ході проведення фактичних перевірок ФОП ОСОБА_3, встановлено порушення ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон про РРО), а саме реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95). Відповідач при винесені оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, діяв виключно в межах норм діючого законодавства, а отже відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши пояснення представників сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 є суб'єктом підприємницької діяльності, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 09.09.2013 за №0043192 та здійснював свою діяльність АДРЕСА_2 (бар), АДРЕСА_1. Основним видом діяльності є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

ФОП ОСОБА_3 зазначає в позовній заяві про те, що йому стало відомо про проведення відносно нього працівниками ГУ ДФС у Херсонській області перевірок та прийняття податкових повідомлень-рішень. Представником ФОП ОСОБА_3 24.05.2018 надано ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі лист-запит з проханням направити документи, на підставі яких здійснено перевірку , на що ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 22.06.2018 листом за №Ю55/ФОП/21-22-13-06 надано відповідь та додано копії документів: акт про результати фактичної перевірки від 14.02.2018 №14/40/НОМЕР_1, направлення №14 від 07.02.2018, рішення про застосування фінансових санкцій від 02.03.2018 №000018/21-22-40- НОМЕР_1, акт про результати фактичної перевірки від 08.02.2018 №13/40/НОМЕР_1, направлення №13 від 07.02.2018, рішення про застосування фінансових санкцій від 02.03.2018 №000017/21 -22-40-НОМЕР_1.

Ці документи були надані суду та свідчать про те, що 08.02.2018-14.02.2018 головними державними ревізорами-інспекторами ОСОБА_6, ОСОБА_7 проведено фактичну перевірку з питань дотримання ФОП ОСОБА_3 вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами в об'єкті - бар, за адресою АДРЕСА_2. В акті перевірки № 13/40/НОМЕР_1 вказано, що перевірка проведена в присутності представника позивача ОСОБА_4, який розписався в направленні № 13 від 07.02.2018 на проведення фактичної перевірки, та отримав наказ про проведення перевірки. Перевіркою було виявлено, що в порушення ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95 ВР в барі здійснювалась реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у період з 01.11.2016 по 18.11.2016. Термін дії попередньої ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями закінчився 01.11.2016, термін дії нової ліцензії з 18.11.2016. Продаж алкогольних напоїв підтверджено витягом з бази "АІС "Податковий блок", з якого вбачається реалізацію горілки та вина з 07.11.2016 по 13.11.2016, з витягом ознайомлений представник ОСОБА_4 Також представник ОСОБА_4 ознайомлений з актом перевірки, отримав копію акту перевірки разом з копією направлення на перевірку.

За наслідками перевірки було прийнято рішення ГУ ДФС у Херсонській області від 02.03.2018 № 000017/21-22-40-НОМЕР_1 про застосування до позивача штрафу в сумі 17000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії.

14.02.2018 головними державними ревізорами-інспекторами ОСОБА_6, ОСОБА_7 проведено фактичну перевірку з питань дотримання ФОП ОСОБА_3 вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами в об'єкті - бар, що розташований за адресою АДРЕСА_1. В акті перевірки № 14/40/НОМЕР_1 вказано, що перевірка проведена в присутності представника позивача ОСОБА_5, який розписався в направленні № 14 від 07.02.2018 на проведення перевірки. Перевіркою було виявлено, що в порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95 ВР в барі здійснювалась реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольних напоїв у період з 01.11.2016 по 18.11.2016. Термін дії попередньої ліцензії закінчився 01.11.2016. Новий термін дії ліцензії з 18.11.2016. Продаж алкогольних напоїв підтверджено витягом з бази "АІС "Податковий блок" про реалізацію горілки, з яким був ознайомлений під розпис представник позивача ОСОБА_5 Також ОСОБА_5 ознайомлений з актом перевірки, копію акта перевірки ним отримано.

За висновками перевірки відповідач прийняв рішення від 02.03.2018 №000018/21-22-40-НОМЕР_1 про застосування штрафу в сумі 17000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії.

Не погоджуючись з прийнятими контролюючим органом рішеннями, позивач звернувся до суду для їх оскарження.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням та перевіряючи їх на відповідність вимогам, вказаним в ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України).

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до положень пп.75.1.3, п.75.1, ст. 75 ПКУ, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок визначений у статті 80 ПК України. Відповідно до п.80.1, 80.2, 80.5 ст. 80 ПКУ, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. Приписами п.81.1 ст. 81 ПКУ передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Порядок оформлення результатів перевірок передбачений статтею 86 ПК України. Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати. У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідачем дотримано приписи законодавства щодо порядку проведення фактичних перевірок. Перевірка від 08.02.2018 №13/40/НОМЕР_1 проведена в присутності ОСОБА_4, який представився посадовим особам фіскальної служби представником ФОП ОСОБА_3 Саме ОСОБА_4 перевіряючими були представлені службові посвідчення, вручено направлення на перевірку під розпис та копія наказу про проведення перевірки. ОСОБА_4 підписав акт фактичної перевірки як представник позивача та отримав копію акту перевірки.

Допитаний в якості свідка головний податковий ревізор-інспектор ОСОБА_7 пояснив, що 08.02.2018 він разом з ревізором-інспектором ОСОБА_6 прибули на об'єкт ФОП ОСОБА_3 - бар за адресою АДРЕСА_2. В барі знаходився бармен, прізвище якого посадові особи ДФС не встановили, якому були пред'явлені направлення на перевірку, наказ та службові посвідчення, але останній повідомив про те, що уповноваженою особою є не він, а адміністратор ОСОБА_4, якому подзвонили по телефону, та який прибув для спілкування з ревізорами-інспекторами. ОСОБА_4 представився представником ФОП ОСОБА_3, повідомив, що ОСОБА_3 немає, оскільки він знаходиться у рейсі, розписався в направленні на перевірку, отримав наказ на перевірку, акт перевірки підписав без заперечень, копію акта отримав. Також ОСОБА_4 у присутності інспекторів подзвонив іншому представнику позивача ОСОБА_5, який знаходився у барі за адресою АДРЕСА_1, та повідомив про те, що прибудуть представники фіскальної служби для проведення перевірки. Того ж дня, 14.02.2018 при прибутті за адресою АДРЕСА_1, була проведена фактична перевірка у присутності представника позивача ОСОБА_5, який письмово в розписці про отримання направлення на перевірку та наказу на перевірку та в акті перевірки підтвердив, що він є представником ФОП ОСОБА_3 Свідок повідомив , що бари за обома адресами працювали.

Суду надана копія розписки ОСОБА_4 про отримання направлення на перевірку та наказу на перевірку ФОП ОСОБА_3, копія акту перевірки з додатками, який також підписаний ОСОБА_4

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 пояснив суду, що здійснює діяльність щодо послуг харчування та караоке у приміщенні АДРЕСА_2. Йому зателефонував працівник та повідомив про прибуття представників податкової інспекції. Бар на момент перевірки не працював, ФОП ОСОБА_3 залишив касовий апарат на місці, про припинення роботи бару нікого не попередив, заклад був зачинений. При прибутті ОСОБА_4 побачив 5-6 представників фіскальної служби, розписався в усіх паперах - направленні на перевірку та акті перевірки, тому що був впевнений, що перевіряють саме його підприємницьку діяльність, а не ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував той факт, що є представником позивача .

Суду наданий акт перевірки від 14.02.2018 №14/40/НОМЕР_1 об'єкта позивача - бару за адресою АДРЕСА_1, в якому є підпис представника позивача ОСОБА_5, якому перевіряючими були представлені службові посвідчення, направлення та копія наказу про проведення перевірки, про що складено розписку за №14 про отримання направлення та копії наказу.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що надає тривалий час послуги харчування в приміщенні по АДРЕСА_1, орендує частину приміщення. Коли прийшли посадові особі податкової інспекції, він розписався в усіх документах, тому що сприйняв перевірку як таку, що стосується особисто його підприємницької діяльності, а не ОСОБА_3 Самого ОСОБА_3 на час перевірки не було, бар працював, в барі була інша особа - бармен. Безпосередньо ОСОБА_3 не уповноважував його бути представником .

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 14.08.2017 пішов в рейс, до цього особисто працював у барі за адресою АДРЕСА_2, а в барі за адресою АДРЕСА_1, барменом працювала наймана особа, прізвища якої не пам'ятає. Нікого не уповноважував представляти його інтереси, крім жінки, які залишив довіреність на ведення справ, вона мала закрити бари та припинити діяльність його як приватного підприємця, зняти касові апарати, але не вчинила ці дії, оскільки була вагітна. Приміщення барів орендував за договорами оренди у власників. На момент перевірок бари працювали, касові апарати знаходились в барах. В серпні 2018 року, коли прибув з рейсу, зняв з обліку касові апарати.

Суду надані представником позивача копії договорів оренди приміщень, а саме - договір від 01.12.2016 укладений між ОСОБА_8 (орендодавцем) та ФОП ОСОБА_4 про оренду частини приміщення за адресою АДРЕСА_2, договір оренди від 01.01.2018, укладений між ОСОБА_9 (орендодавцем) та ФОП ОСОБА_5 про оренду частини приміщення за адресою АДРЕСА_1.

Договорів оренди приміщень під бари позивача суду не надано.

Посилання позивача на порушення порядку здійснення перевірок, суд вважає необґрунтованими. Та обставина, що ОСОБА_3 з 16.08.2017 по 26.02.2018 знаходився за кордоном на судні не перешкоджає здійсненню фактичних перевірок об'єкта ресторанного господарства, якщо такий об'єкт працює, тобто, в об'єкті є особа, яка фактично проводить розрахункові операції. Відповідач мав законодавчо обґрунтовані підстави для проведення перевірок, визначена законом процедура проведення перевірок контролюючим органом не порушена, оформлені за наслідками проведених перевірок матеріали не містять недоліків, які б позбавляли такі матеріали юридичної сили і доказовості, до проведення перевірки працівники контролюючого органу були фактично допущені, що підтверджується фактами отримання гр-ми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якості представників ФОП ОСОБА_3 направлень на перевірку, наказу про перевірку, підписання актів перевірок. Позивач не надав доказів того, що в об'єктах здійснення ним господарської діяльності знаходились інші уповноважені ним представники, які мали б представляти його інтереси у спілкуванні з контролюючими органами, та не пояснив суду причин ігнорування його представниками фактів перебирання гр-ми ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на себе функцій представників позивача у спілкуванні з представниками контролюючого органу.

Суд також критично оцінює пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо того, що вони вважали перевірки такими, що стосуються їх особисто, а не позивача, оскільки в актах перевірок, направленнях на перевірку та в наказі вказано, що перевірки стосуються саме ОСОБА_3, і свідки, які є в свою чергу також фізичними особами-підприємцями, мали бути обізнані з вимогами законодавчих актів, які регулюють порядок здійснення фактичних перевірок підприємців. Свідки не надали будь-якого змістовних пояснень щодо того, з яких підстав або з яких документів вони сприйняли ці перевірки як спрямовані не на ОСОБА_3, а на них.

З цих підстав, суд відхиляє доводи позивача про те, що у межах однієї торгової площі з ним здійснюють підприємницьку діяльність інші господарюючі суб'єкти, які і допустили перевіряючих до перевірки та в присутності якого було проведено вказані перевірки.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України від 19 грудня 1995 року N 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон N 481).

Суб'єкти господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі порушення, нести відповідальність, передбачену Законом. Статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 15 Закону N 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95).

Факти реалізації алкогольних напоїв в об'єктах ресторанного господарства позивача підтверджуються витягами з бази "АІС "Податковий блок", в яких вказано саме про продаж алкогольних напоїв, а не про замовлення столів, як зазначає позивач з посиланням на копії контрольних стрічок з РРО по АДРЕСА_2.

Електронний контрольно-касовий апарат - це реєстратор розрахункових операцій, який додатково забезпечує попереднє програмування найменування і ціни товарів (послуг) та облік їх кількості, друкування розрахункових та інших звітних документів.

Згідно ст. 3 Закону про РРО суб'єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій повинні подавати до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв'язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам'яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднані. Порядок передачі інформації до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв'язку встановлюється органами доходів і зборів на базі технології, розробленої Національним банком України та погодженої центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політик. Суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: у разі виявлення несправностей реєстратора розрахункових операцій, а також пошкодження засобів контролю протягом робочого дня, в якому виявлено несправності чи пошкодження, письмово або засобами електронного зв'язку в довільній формі повідомити центр сервісного обслуговування, а також протягом двох робочих днів після дня виявлення несправностей чи пошкодження письмово або засобами електронного зв'язку в довільній формі повідомити про це контролюючий орган, у якому суб'єкт господарювання зареєстрований платником податків.

Стаття 12 Закону про РРО передбачає, що реєстратор розрахункових операцій, що створює контрольну стрічку в електронній формі, повинен забезпечувати згідно з технологією, розробленою Національним банком України та погодженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, контроль відсутності спотворення або знищення даних про проведені розрахункові операції, копій розрахункових документів, які на ній містяться, можливість ідентифікації зазначеного реєстратора на такій стрічці.

Отже, в реєстраторах розрахункових операцій створюється контрольна стрічка в електронній формі, яка за допомогою модему передається дротовими або бездротовими каналами зв'язку до контролюючого органу згідно з пунктом 7 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" . Доводи позивача про те, що відомості контрольної стрічки щодо найменування товару, послуги у фіскальних чеках відрізняється від відомостей тієї контрольної стрічки, яка була передана до контролюючого органу, не підтверджені ніякими доказами. РРО формує та зберігає копії розрахункових документів, а також копії фіскальних звітних чеків, що створені в електронній формі у формі пакетів даних.

Вимогами щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних, затвердж. наказом Міністерства фінансів України 08.10.2012 N 1057, передбачено, що РРО з контрольною стрічкою в електронній формі повинен забезпечувати контроль за відсутністю спотворення або знищення даних про проведені розрахункові операції та копій розрахункових документів, які містяться на контрольній стрічці, захист контрольно-звітної інформації від підміни, модифікації та перегляду під час передачі контрольно-звітної інформації до сервера.

Отже, суд приймає до уваги відсутність висновків компетентної організації, яка обслуговувала РРО позивача , щодо фізичної можливості або іншого пояснення розбіжностей відомостей контрольних стрічок позивача та фіскального органу.

Аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку про те, що наданими доказами не підтверджено порушень зі сторони відповідача при застосуванні до позивача штрафних санкцій.

Частинами 1, 2, ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, оскільки оскаржувані рішення винесене відповідачем в порядку та в межах повноважень і у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12 квітня 2019 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 111010000