Справа № 2-а-10816/11
Суддя: Закаблук О. В.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2019 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Салій Я.С.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи, - Кагарлицьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, Кагарлицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про заміну сторони виконавчого провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

20.11.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла заява ОСОБА_1, заінтересовані особи, - Кагарлицьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, Кагарлицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просить суд винести судове рішення у формі ухвали, на підставі якого:

- заміни тоонвиконавчого повадження у справі № 2 а -0816/11 Кагарлицького районного суду від 04 жовтня 2011 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 04.03.2018 року, на її правонаступника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживаючому за адресою: 08700, АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 листопада 2018 року, , виданого їй ОСОБА_3 державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Київської області.

Свої вимоги заявник ОСОБА_1 в мотивувальній частині заяви обґрунтовує наступним.

Як передбачено ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 04 жовтня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі про зобов'язання здійснити нарахування та щомісячну виплату пенсії, як дитині війни.

На виконання зазначеної постанови суду Кагарлицьким районним судом Київської області 04.10.2011 року видано виконавчий лист, але рішення суду до цього часу не виконано.

04.03.2018 р. ОСОБА_2 померла, після її смерті спадщину отримав її син, - ОСОБА_4, який також помер, а вона, - ОСОБА_1 (далі- заявниця), як донька ОСОБА_4 прийняла після його смерті спадщину за законом, про що отримала в нотаріальній конторі відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом.

З аналізу ст.ст. 1216, 1218, 1227 ЦКУ та ст. 52 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплати, які належали покійній ОСОБА_2 підлягають спадкуванню.

За приписами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нормами ст. 1219 ЦК України передбачено права та обов'язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайиопі права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Відповідно до от. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності, - входять до складу спадщини.

Також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності, - входять до складу спадщини.

Згідно з положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообон'язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Виходячи з цього, спірні правовідносини допускають правонаступпицтво.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» віл 02.06.2016 р. № 1404 VIII під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону №1404 - VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положеннями ч. 5 ст. 15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону № 140 - VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

До того ж цей Закон не пов'язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону № 1404 - VIII).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12.03.2009 р. зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про прлвонаступництво та чи пред'явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 31.01,2018р. у справі № 2а/945/2010 (6- а/195/7/17) суд враховує, що розширене тлумачення ч. 1 ст. 264 КАС України узгоджується зі змінами щодо заміни сторони виконавчого провадження, які відбулися з прийняттям Закону від 03.10.2017 р. «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено у новій редакції (діє з 15.12.2017р.). Зокрема, у ст. 379 у порівняні зі ст. 264 КАС України у попередній редакції, з»явилася частина 4 такого змісту: «Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження».

У рішенні ОСОБА_5 Суду з прав людини від 29.06.2004 р. у справі «Півень про України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, тлумачити статтю 379КАС України слід у дусі Конвенції та забезпечення ефективності захисту порушених прав, як норму, яка надає суду можливість контролювати виконання судових рішень, усувати перешкоди та сприяти виконанню. При цьому відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, і не суперечить загальній меті адміністративного судочинства

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом від 31 жовтня 2018 (справа № 2-а- 3494/11, адміністративне провадження № К/9901/37249/18).

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Згідно з ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадженням, ч. 1 ст. 379 КАС України, - просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині її заяви.

20.11.2018 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної заяви був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

В судове засідання, яке відбулося 05.03.2019 року, заявник ОСОБА_1 не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій заявник просить суд слухати справу без її участі, вимоги, викладені в заяві, - підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 05.03.2019 року, представник заінтересованої особи, - Кагарлицького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, - не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява заінетерсованої особи, в якій вона просила суд слухати дану справу без її представника, проти вимог, викладених в заяві, - не заперечує.

В судове засідання, яке відбулося 05.03.2019 року, представник заінтересованої особи, - Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, - не з»явився, хоча повідомлявся судом належнич ином про день, час та місце слухання справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині заяви задовольнити, шляхом винесення рішення у виді ухвали, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

26.07.2011 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі про зобов»язаненя здійснити нарахування виплату додаткової пенсії та щомісячного підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому на території посиленого радіоекологічного контролю, в якій позивачка просила суд винести судове рішення у виді постанови, на підставі якої:

1. Прийняти позову заяву та відкрити провадження у справі.

2. Визнати діяння (бездіяльність та відмову в перерахунку) Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю та підвищення до пенсії особі, яка проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

3. Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області, починаючи за 6 місяців з дня звернення, ОСОБА_2 відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі яка проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 15% від мінімальної пенсії за віком та в подальшому забезпечити щомісячну виплату і проведення перерахунків цих виплат зі зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних та мінімальної заробітної плати.

4. Розгляд справи прошу проводити за моєї відсутності у звязку з похилим віком та направити копію рішення по справі в строки, встановлені КАС України засобами поштового звязку.

26.07.2011 року Кагарлицьким районним судом на підставі п. 2 ч. 1 ст. 183 2 КАС України винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі.

04.10.2011 року Кагарлицьким районним судом винесено постанову, згідно якої:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області провести перерахунок та виплатити позивачу ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком і щомісячне підвищення до пенсії за проживання на забрудненій території відповідно до ст. 39 цього ж Закону у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області перерахувати та виплачувати, починаючи з 26.01.2011 року ОСОБА_2:

- щомісячно додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком для визначення якої підлягає застосуванню розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, установлений у Законі на відповідний місяць:

- щомісячне підвищення до пенсії за проживання на забрудненій території відповідно до ст. 39 вказаного Закону у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на відповідний місяць.

Постанова суду підлягає негайному виконанню Управлінням Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області.

12.02.2014 року Київським апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу, згідно якої:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 04.10.2011 року без змін.

04.03.2018 року стягувач ОСОБА_2 померла.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ОК № 424490, яке видане 14 березня виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, померла 04 березня 2018 року у віці 89 років, про що 14 березня 2018 року складено відповідний актовий запис за № 7.

Місце смерті село Слобода Кагарлицького району Київської області, Україна.

Спадкоємцями померлої ОСОБА_6 є ОСОБА_7, та ОСОБА_8, - заявник по справі.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ННР 592941, яке видане 08.11.2018 року державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3, спадкова справа № 95/2018, зареєстровано в реєстрі за № 1 - 638, в якому вказано, що:

- спадкоємцями майна ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 04 березня 2018 року є:

- донька ОСОБА_10, 04 травня 157 року народження, яка проживає та ареєстрована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Слобода, вул. Малишка, будинок 59, на Ѕ частку;

- був її син ОСОБА_4 на Ѕ (оду другу) частку, в зв»язку з його смертю 04 березня 2018 року згідно із статтею 1276 ЦК України спадщина переходить до його спадкоємця за законом доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Спадщина, на яку у вказаних частках видане це свідоцтво, складається з:

- недоотриманої пенсії, що не була отримана померлою за життя в Кагарлицькому об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області на загальну суму 6042 (шість тисяч сорок дві) гривні 66 коп., що належала спадкодавцю згідно постанови Кагарлицького районного суду Київської області № 2 а 10816/11 від 04.10.2011 року, відповідно до довідки № 10734/05 від 19.09.2018, наданою Управлінням Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області.

Свідоцто про право на спадщину на 1/2 (одну другу) частку спадкового майна видано ОСОБА_8.

Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 (одну другу) частку спадкового майна не видано.

Застосування норм матеріального права.

Що стосується стягнення нарахованих, але не виплачених коштів слід зазначити наступне.

Норми матеріального права, - норми ЦК України.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Дане твердження, також, зазначено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.04.2018 року, справа № 2-н-148/09.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Норми матеріального, - галузевого права.

Згідно частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у звязку з його смертю, передаються членам його сімї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У абзаці 1 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до пункту 3 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти (державні органи), які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Підзаконні акти.

Відповідно до пунктів 12, 13 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Відносини пов'язані з виконанням судових рішень боржником по яких є держава, регулюється Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 р. № 440, відповідно до якого сума боргу за даним судовим рішенням вноситься до Реєстру Рішень, виконання яких гарантується державою для подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440, у разі зміни способу і порядку виконання рішення, зміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) до виконавчого документа або рішення суду заявник додає відповідну ухвалу суду.

ОСОБА_5 права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ОСОБА_5 Суду з прав людини від 29.06.2004 р. у справі «Півень проти України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Норми процесуального права, - КАС України.

Згідно ст. 379 КАС України:

1. У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

2. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

3. Ухвалу суду за результатами питання про заміну сторони виконавчого провадження може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кудексом.

4. Положення цієї статті застосовуються також у впадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Слід зазначити, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем визнається фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Боржником може бути фізична або юридична особа, яка зобовязана за рішенням суду вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення. У виконавчому провадженні можуть бути кілька стягувачів або боржників. Кожен з них щодо іншої сторони має право брати участь у виконавчому провадженні самостійно або доручити вести справу одному з співучасників.

У разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження стягувача, ( як в даному випадку), чи боржника суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником:

1) за поданням державного виконавця;

2) за заявою іншої сторони виконавчого провадження;

3) за заявою правонаступника сторони виконавчого провадження.

Таким чином, у ст. 379 КАС України врегульовано питання про правонаступництво у виконавчому провадженні, тобто заміну на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувана або боржника (правопопередника) іншою особою (правонаступником), у звязку з чим до останньої переходять відповідні права та обовязки.

До подання (заяви) бажано додати докази, які підтверджують факт вибуття сторони виконавчого провадження, а також підстави для правонаступництва відповідної особи. Інакше їх треба буде обовязково подати під час розгляду цих питань у суді.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 158, 159 161, 165, 167, 264 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи, - Кагарлицьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, Кагарлицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про заміну сторони виконавчого провадження, - задовольнити.

Замінити стягувача з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка село Слобода Кагарлицького району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії СК 116860, виданий 29 квітня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, у виконавчому провадженні щодо виконання рішення (постанови) Кагарлицького районного суду Київської області від 04 жовтня 2011 року у адміністративній справі № 2 а 1086/11, за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі про зобов»язаненя здійснити нарахування виплату додаткової пенсії та щомісячного підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому на території посиленого радіоекологічного контролю, її правонаступником, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка місто Обухів Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії СТ 179727, виданий 16 червня 2010 року Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка є на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ННР 592941, яке видане 08.11.2018 року державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3, спадкова справа № 95/2018, зареєстровано в реєстрі за № 1 - 638, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 04 березня 2018 року, є ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з:

- 1/2 частини недоотриманої пенсії, що не була отримана померлою за життя в Кагарлицькому об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області на загальну суму 6042 (шість тисяч сорок дві) гривні 66 коп., що належала спадкодавцю згідно постанови Кагарлицького районного суду Київської області № 2 а 10816/11 від 04.10.2011 року, відповідно до довідки № 10734/05 від 19.09.2018, наданою Управлінням Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі п. 20 ч. 1 ст. 294 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається потягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений сок обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішеня або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, - якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст. 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: О.В. Закаблук

С