Справа № 812/729/15
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року справа №812/729/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., при секретарі судового засідання Верховецької Г.О., за участю позивача ОСОБА_1 представників відповідача Калініченко О.С., Рад Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 р. у справі № 812/729/15 (головуючий І інстанції Н.М. Басова), яке складено в повному обсязі 04 лютого 2019 року у м.Сєвєродонецьку Луганської області, за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м.Донецька третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник, апелянт) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі №812/729/15.

В обґрунтування заяви зазначив, що він 20.11.2018 направив зазначений виконавчий лист до виконання на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 26.11.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа по справі № 812/729/15.

Проте заявник вважає за необхідне замінити боржника - управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м.Донецька на його функціонального правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, виходячи з того, що відповідач УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецька у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей на підставі вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» здійснило перереєстрацію на підконтрольну українській владі територію за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.Центральна, 154. Посадові особи управління були звільнені за власним бажанням за наказом Пенсійного фонду України № 426 від 12.12.2014. Управління тимчасово не виконує покладені на нього функціональні обов'язки. Воно не ліквідоване, не перебуває в стані припинення або реорганізації. Тобто склалася така ситуація, коли фактично відсутній правонаступник УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецька. Обсяг його компетенції, як суб'єкта владних повноважень, суттєво зменшився, на це вказує сам факт не виконання останнім покладених на нього функціональних обов'язків, цілей, задач і функцій встановленим для органу державної влади. Що стосується юридичного змісту поняття «компетенція», то воно включає в себе такі елементи: предмети підпорядкування (коло об'єктів, явищ, дій, на які розповсюджуються повноваження); права і обов'язки, повноваження органу чи особи: відповідальність; відповідність поставленим цілям, задачам і функціям.

Заявник зазначив, що на посаді начальника юридичного відділу він працював в територіальному органі Пенсійного фонду України - управлінні Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька, що утворює систему територіальних органів ПФУ. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області теж входить до системи територіальних органів ПФУ та утворює її.

На думку заявника, вирішення питання про усунення його порушеного права належить до компетенції саме Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки згідно Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року N 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України з 15 січня 2015 р. за N 40/26485, відповідно до покладених на нього завдань: - планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (згідно підпункту 2 п. 4 Положення); організовує первинний бухгалтерський облік та звітність в управліннях Фонду; одержує в установленому порядку статистичну й бухгалтерську звітність, складає зведені бухгалтерські звіти та баланси, забезпечує своєчасне їх подання відповідним органам (підпункт 9 п. 4 Положення).

Головне управління Фонду має право у межах своєї компетенції розпоряджатись майном і коштами Фонду (підпункт 12 п. 6 Положення).

Згідно з пунктом 11 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління штатний розпис та кошторис видатків на утримання управлінь Фонду затверджуються начальником відповідного головного управління Фонду.

Отже, на думку заявника, наявні всі підстави для заміни сторони виконавчого провадження по справі № 812/729/15 з управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька на його функціонального правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З посиланням на постанову пленуму Вищого адміністративного суду від 6 березня 2008 poкy N 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» просив суд задовольнити його заяву в повному обсязі (т.2 а.с.117-122).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №812/729/15 відмовити.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ознаки правонаступництва (адміністративної компетенції) між управлінням Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відсутні.

Не погодившись з таким рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи та виніс ухвалу з порушенням процесуального права. Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, та винести нове судове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги тотожні доводам позовної заяви.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Представники відповідача, у судовому засіданні зазначили, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні не має, оскільки функції по виплаті заборгованості із заробітної плати до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області не передавалися. Просили залишити апеляційну скаргу без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м.Донецька щодо невиплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1

Стягнув з управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м.Донецька на користь позивача заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 3860,06грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 55 145,94грн. з урахуванням належних відрахувань.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Суд перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Постанова в частині стягнення на користь позивача з управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м.Донецька середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 4559,48грн. з урахуванням належних відрахувань допущено до негайного виконання (т.1 а.с.137-140).

Судовими рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанції від 31.01.2017 та від 04.10.2018 відповідно, постанова суду першої інстанції залишена без змін (т.2 а.с.31-33, 96-102).

09.11.2018 Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

26.11.2018 державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Постановою перевірки начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 30.01.2019 скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2018 (ВП №57785755) у зв'язку з порушенням вимоги п.2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ повернуто стягувачу (т.2 а.с.152,153-163).

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 379 КАС України в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду (частина друга стаття 379 Кодексу адміністративного судочинства України).

Під правонаступництвом в адміністративному процесі необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника).

Тобто заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін та полягає у вступі на її місце її правонаступника. В даному випадку визначальною умовою є саме факт правонаступництва, тобто передача прав та обов'язків (адміністративної компетенції) однієї особи іншій.

Підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб'єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб'єктом владних повноважень, а саме: ліквідація органу чи посади; припинення юридичної особи шляхом її злиття, приєднання, поділу, перетворення; звільнення з посади чи інше припинення повноважень посадової особи.

Відповідно до пункту 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, відповідач, як територіальний орган ПФУ України, є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс та кошторис видатків, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Начальник територіального управління вносить начальнику головного управління Фонду для затвердження штатний розпис управління Фонду та кошторис видатків на його утримання (пп.3 пункту 10 Положення); штатний розпис та кошторис видатків на утримання управління Фонду затверджуються начальником відповідного головного управління Фонду (пункт 11 Положення).

Згідно інформації, що міститься у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька () перебуває на підконтрольній Україні території - Донецька область, місто Покровськ, вулиця Свердлова, будинок 154; у процесі припинення не перебуває, юридичних осіб - правонаступників не визначено (т.2 а.с.134-136).

Оглядом матеріалів справи судом встановлено, що дійсно відповідач не функціонує в повному обсязі, однак жодного нормативно-правового акту або розпорядчого документу, яким були визначені передача прав та обов'язків від управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м.Донецька до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, не існує. Сторонами по справі належних, допустимих та достовірних доказів, які б довели зворотнє, суду не надано.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання заявника на Постанову правління Пенсійного фонду України від 12 травня 2015 року № 9-1.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 зобов'язано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 01 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 12 травня 2015 року № 9-1. передано частину повноважень управлінь, що знаходяться на території, яка не підконтрольна українській владі, управлінням, що знаходяться на території підконтрольній українській владі, зокрема прийняття звітності, передбаченої законодавством, надання довідок, встановлених законодавством, формування звітності та виконання завдань, передбачених підпунктами 2-4, 6, 9-12, 16, 9 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486.

Проте, вищезазначена постанова не передбачає правонаступництва управління, а лише виконання деяких повноважень, до яких не входить виплата пенсій.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 березня 2019 року № 752/17978/16-а.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, який дійшов висновку, що підстав для задоволення зави про заміну сторони у виконавчому провадженні не має.

Суд апеляційної інстанції також не приймає доводи заявника з приводу неможливості виконання рішення суду, оскільки в даному випадку існує спеціальний порядок виконання рішення суду.

Так, Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 4901 цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 4901 держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу визначені статтею 3 Закону № 4901, згідно частини першою якої виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 3 Закону № 4901).

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, органи Держказначейства визначені єдиним органом, що виконує рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ.

Зазначений висновок міститься в Постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №360/559/19.

При таких обставинах колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що ознаки правонаступництва (адміністративної компетенції) між управлінням Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відсутні, суд не має підстав для застосування приписів ст.379 КАС України, а отже і для заміни сторони у виконавчому документі.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 10 квітня 2019 року.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 р. у справі № 812/729/15- залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 р. у справі № 812/729/15- залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

А.А.Блохін