Справа № 160/8551/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 160/8551/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019 року (суддя Прудник С.В.) у справі №160/8551/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и В :

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 000219/04-36-40-04/ від 10.08.2018 р. про застосування фінансових санкцій, яким за порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовані штрафні санкції у розмірі 16800грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що обставини, які зазначені в акті перевірки відповідача, не відповідає дійсним обставинам, оскільки позивач не реалізовував горілку на розлив та не здійснював продаж алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої. З цих підстав, вказуючи на необґрунтованість оскаржуваного рішення, просив позов задовольнити.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано встановленими обставинами справи, які, за позицією суду, свідчать про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій з огляду на встановлений факт порушення позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваного рішення. Скаржник вказує на те, що суду першої інстанції не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про продаж позивачем алкогольних виробів. При цьому, позивач звертає увагу на те, що в акті перевірки не зазначено доказів того, що під час фактичної перевірки контролюючим органом встановлено факт продажу позивачем горілки на розлив та продажу алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни

на такі напої. Оскільки відповідачем не було надано доказів вказаному факту, зокрема, фіскальних чеків про продаж алкогольних напоїв (у разі проведення контрольної розрахункової операції), то, за позицією позивача, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про обґрунтованість рішення про застосування штрафних санкцій.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 27.07.2018 р. на підставі наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 25.07.2018 р. № 4205-п та направлень на перевірку від 25.07.2018 р. № 9584, № 9583 посадовими особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з метою додержання суб'єктами господарювання вимог встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами проведено фактичну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) за адресою АДРЕСА_1, результати якої викладені в акті від 27.07.2018 р. № 40857/04-36-40-04-11/.

Перед початком проведення фактичної перевірки для ознайомлення та отримання копії наказу представниками Головного управління ДФС у Дніпропетровській області були надані направлення на проведення перевірки від 25.07.2018 р. № 9584, № 9583 та копія наказу від 25.07.2018 р. № 4205-п.

Згідно висновків зазначеного акта від 27.07.2018 р. №40857/04-36-40-04-11/, перевіркою встановлено факт реалізації горілки "ICEBERG" за ціною 55,00 грн. нижчою ніж встановлено діючим законодавством та горілки на розлив 0,1 л за ціною 7,00 грн. для споживання на місці без документів, які надають статус місця громадського харчування суб'єкту господарювання, чим порушено ч.6 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР та вимоги постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" від 30.10.2008р. № 957.

10.08.2018 р. на підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено рішення про застосування фінансових санкцій №000219/04-36-40-04/, відповідно до якого до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 16800,00 грн., з яких 6800,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями на розлив для споживання на місці за відсутністю статусу суб'єкта господарювання громадського харчування, 10000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР, мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - це ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари, а мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Частиною 6 пункту 11 статті 15-3 Закону України № 481/95-ВР визначено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до абзаців 10 та 14 частини 2 статті 17 Закону України № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень та у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Таким чином, вказаними нормами права передбачена відповідальність саме за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці за відсутністю статусу суб'єкта господарювання громадського харчування та роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.

Відповідно до ст.1 Закону України № 481/95-ВР роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Таким чином, визначальним з метою застосування штрафних санкцій є встановлення саме факту продажу алкогольних напоїв.

В акті перевірки, який став підставою для прийняття оскаржуваного рішення та в якому вказано на факт реалізації алкогольних напоїв, посадовими особами контролюючого органу не зазначено, яким чином такий факт було встановлено.

Не було надано відповідачем доказів і того, що під час проведення фактичної перевірки, у відповідності до п.80.4 ст.80 ПК України, була проведена контрольно-розрахункова операція, під час якої можливо б було встановити продаж позивачем алкогольних напоїв з порушенням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Надані відповідачем під час розгляду справи фотоматеріали не можуть бути прийнятті судом в якості належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, що зазначені в акті перевірки, оскільки: по-перше: в акті перевірки не зазначено про те, що під час проведення перевірки здійснювалася фотозйомка, по-друге: вказані фотоматеріали не підтверджують самого факту продажу позивачем алкогольних напоїв. Той факт, що на вказаних фотоматеріалах зображено розташування алкогольних напоїв в магазині, не може свідчити про порушення позивачем вимог Закону з огляду на те, що останній має ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про встановлений факт порушення позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», в частині продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці за відсутністю статусу суб'єкта господарювання громадського харчування та роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на те, що акт перевірки підписаний позивачем, оскільки підпис позивача у графі «з актом ознайомлений, один примірник акта отримав» свідчити лише про те, що позивача було ознайомлено з актом перевірки та вручено копію такого акту, а не про те, що позивач погодився з тими порушеннями, які в цьому акті зазначені.

Отже, враховуючи те, що відповідачем, на якого покладено обов'язком доказування правомірності прийнятого рішення, не було надано суду доказів того, що позивачем здійснювався продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці за відсутністю статусу суб'єкта господарювання громадського харчування та роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій оскаржуваним рішенням.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

У зв'язку із задоволенням позову, у відповідності до ст..139 КАС України, на користь позивача підлягають стягнення судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1761,80грн. (704,80грн. - за подання позову, 1057,0грн. - за подання апеляційної скарги).

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019 року у справі №160/8551/18 - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 000219/04-36-40-04/ від 10.08.2018 р. про застосування фінансових санкцій - визнати неправомірним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1761,80грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 11.04.2019р.

Повний текст постанови виготовлено 12.04.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк