Справа № 480/1257/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 квітня 2019 р. Справа № 480/1257/19

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із 90% до 80% грошового забезпечення з 01 липня 2012 року;

2) зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок підвищення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 липня 2012 року по 31.12.2017 та стягнути на його користь 25982грн.80коп..

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч.1,2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч.1); для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2).

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Із змісту даних норм слідує, що суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах позову докази поважності причин його пропуску.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач просить, серед іншого, здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 01.07.2012 та, зокрема, по 01.01.2016, а з позовом звернувся 05.04.2019, тобто з пропуском шестимісячного строку на звернення з даним позовом до суду.

При цьому, у позові в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивач у справі послався на те, що про проведений перерахунок підвищення розміру пенсії, її складові та відсоток її зменшення в розрахунку та її розмір відповідачем ні в липні 2012 року, ні пізніше офіційно листом, чи в будь-який інший спосіб його не повідомляв. Також зазначив, що відповідно до ст.64 Конституції України, ч.3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України є таким, що не підлягає обмеженню, перерахунок пенсій провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Разом з тим, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав що строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

В даному випадку мав місце пропуск строку звернення до суду із зазначеним позовом, зокрема, за період з 01.07.2012 до 01.01.2016 про порушення якого позивач міг дізнатися після отримання пенсії у меншому розміру.

Таким чином, враховуючи, що пенсія позивачем отримувалася щомісячно, суд зазначає, що про порушення свого права позивач міг дізнатися ще у 2012 році і звернутися до суду за його захистом, однак з позовом до суду звернувся лише 05.04.2019.

При цьому, суд зазначає, що законом, який врегульовує питання стосовно пенсійного забезпечення військовослужбовців та інших, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), відповідно до ст.51 якого при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім'ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтю 51 Закону № 2262-ХІІ, на яку посилається позивач, дійсно було доповнено частиною третьою згідно із Законом № 614-VIII від 15.07.2015 р., відповідно до якої, перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Разом з тим, зазначені зміни у законодавстві, щодо відсутності строкових обмежень для проведення перерахунку пенсії з дати виникнення права на нього, набули чинності з 01.01.2016 р.

В цьому випадку, перерахунок пенсій пов'язаний саме (як підстави) із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, які виникли починаючи з 01.01.2016 року.

Тобто, зазначені зміни стали розповсюджуватися починаючи з 01.01.2016 р. лише на ті правовідносини, які будуть виникати починаючи з цього часу та на майбутнє. Положення цієї ч. 3 ст. 51 не розповсюджуються на правовідносини, що мали місце до цього.

Тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.07.2018 (справа №638/108/17).

З урахуванням викладеного, посилання позивача на ч.3 ст.51 Закону № 2262 щодо права на перерахунок пенсії без обмеження строку виникнення права на нього суд приймає лише в частині періоду з 01.01.2016 по 31.12.2017.

Що стосується періоду з 01.07.2012 по 31.12.2015, суд зазначає, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом за захистом свого порушеного права за вказаний період, встановлений ч.2 ст.122 КАС України.

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.1 ст. 123 КАС України).

Таким чином, вказаний недолік позивачем може бути усунений у строк, вказаний в резолютивній частині даної ухвали, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду в частині перерахунку пенсії з 01.07.2012 по 31.12.2015 та доказів поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 132, 133, 160, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута позивачу.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко