Справа № 420/415/19
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/415/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) справуОСОБА_4 до Знам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області, Знам'янського сільського голови Войникова Івана Васильовича про визнання протиправною відповіді, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати протиправною відповідь Знам'янського сільського голови Войникова Івана Васильовича № 05/08-09 від 14 січня 2019 року; зобов'язати Знам'янську сільську раду Іванівського району Одеської області розглянути клопотання зареєстроване 18.12.2018 року за № 706.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що звернувся з клопотанням щодо надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо її відведення,проте у задоволенні клопотання було відмовлено, оскільки вказана земельна ділянка виділена Червонознам'янською сільською радою відповідно до рішення № 326-ХХІІІ-IV від 02.02.2006 року. Проте згідно даних сайту «Публічна кадастрова карта України» відсутній кадастровий номер, затвердження проекту землеустрою не відбувалось, жодних зареєстрованих об'єктів будівництва в ній немає. Згідно положень п. 2 прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» від 02.06.2015 року № 497-VIIІ, рішення Червонознам'янської сільської ради № 326-ХХІІІ-IV від 02.02.2006 року не було реалізовано шляхом складання та затвердження проектів землеустрою, тому втратило чинність за спливом дворічного строку, тобто з 27.06.2017 року. Таким чином, відмова що міститься у відповіді Знам'янського сільського голови Войникова Івана Васильовича № 05/08-09 від 14 січня 2019 року є безпідставною.

Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_4,повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Також, ухвалою суду від 13 лютого 2019 року витребувано від Знам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для направлення на адресу ОСОБА_4 відповіді № 05/08-09 від 14.01.2019 року, інформацію та належним чином завірені копії документів на підтвердження виділення земельної ділянки: вул. Ген. ОСОБА_5, між земельними ділянками кадастрові номери яких НОМЕР_2 (адреса АДРЕСА_1) та НОМЕР_3 (адреса АДРЕСА_2) у власність (копія рішення тощо), а також інформацію та належним чином завірені копії документів на підтвердження складання та затвердження проектів землеустрою на вказану земельну ділянку.

11 березня 2019 року від Знам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області надійшов лист з витребуваними копіями документів, в якому відповідачем зазначено, що при наданні відповіді ОСОБА_4 сільська рада керувалась рішенням Червонознам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області за № 326-ХХІІІ-IV від 02.02.2006 року «Про закріплення земельної ділянки розміром 200 кв.м. для будівництва магазину-бару ОСОБА_6». Відповідно до зазначеного рішення, з моменту його прийняття, не надходило та не розглядалось заяв-звернень щодо відмови від земельної ділянки у вищезазначеному рішенні, та не на надходило рішень суду щодо скасування вказаного рішення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд встановив, наступне.

18 грудня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Знам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області із клопотанням про надання відповідно до ст.ст. 118, 121 Земельного кодексу України безоплатно у приватну власність земельної ділянки в межах с. Знам'янка із земель комунальної власності орієнтовної площею площею 0,03 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо її відведення. Приблизне місце розташування: АДРЕСА_2 між земельними ділянками кадастрові номери яких НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_3) та НОМЕР_3 (адреса: АДРЕСА_2). У додатку до клопотання зазначені копія паспорту; копія ідентифікаційного коду; графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (а.с. 7, 37).

14 січня 2019 року Знам'янською сільською радою Іванівського району Одеської області на ім'я ОСОБА_4 направлено лист № 05/08-09, яким повідомлено, що зазначена в клопотанні ділянка була виділена Червонознам'янською сільською радою відповідно до рішення № 326-ХХІІІ-IV від 02.02.2006 року (а.с. 11).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що за результатом розгляду клопотання про надання земельної ділянки та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний термін обов'язково приймає вмотивоване рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Таким чином, розгляд клопотання про надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо її відведення повинно відбуватись на пленарному засіданні відповідної ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, передбачений законодавством.

З матеріалів справи вбачається, та не спростовується відповідачами, що рішення Знам'янською сільською радою Іванівського району Одеської області за поданим 18.12.2018 року ОСОБА_4 клопотанням на пленарному засіданні не приймалось.

Отже за таких підстав, надавши позивачу відповідь на його клопотання листом від 14.01.2019 року, в якому відсутня інформація про розгляд та про прийняття за результатами розгляду цього клопотання у встановленому законодавством порядку вмотивованого рішення про надання або відмову у наданні безоплатно у приватну власність земельної ділянки та дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки для надання безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, суд вважає, що відповідачі діяли не на підставі та не у спосіб, що передбачений законодавством України.

При цьому лист Знам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області від 14.01.2019 року № 05/08-09 за підписом сільського голови не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, а отже відсутні підстави для визнання його протиправним.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем Знам'янською сільською радою Іванівського району Одеської області допущено протиправну бездіяльність, яка виразилась у неприйнятті у встановленому законодавством порядку рішення за клопотанням ОСОБА_4 від 18.12.2018 року.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов'язання за цим положенням. Межі обов'язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Знам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області щодо розгляду клопотання ОСОБА_4 від 18.12.2018 року (вхід. № 706); зобов'язання Знам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_4 від 18.12.2018 року (вхід. № 706). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1536,80 грн., відповідно до оригіналу квитанції № 28 від 21.01.2019 року (а.с. 3).

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, зі Знам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області (, адреса місцезнаходження: 67211, Одеська область, Іванівський район, с. Знам'янка, вул. Генерала Плієва, 30) за рахунок її бюджетних асигнувань слід стягнути на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_4) судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_4) до Знам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області (, адреса місцезнаходження: 67211, Одеська область, Іванівський район, с. Знам'янка, вул. Генерала Плієва, 30), Знам'янського сільського голови Войникова Івана Васильовича (адреса: 67211, Одеська область, Іванівський район, с. Знам'янка, вул. Генерала Плієва, 30) про визнання протиправною відповіді, зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Знам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області щодо розгляду клопотання ОСОБА_4 від 18.12.2018 року (вхід. № 706).

Зобов'язати Знам'янську сільську раду Іванівського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_4 від 18.12.2018 року (вхід. № 706).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути зі Знам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області (, адреса місцезнаходження: 67211, Одеська область, Іванівський район, с. Знам'янка, вул. Генерала Плієва, 30) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_4) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.