Справа № 521/16055/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/16055/18
Головуючий в 1 інстанції: Гуревський В.К.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

при секретарі Іщенко В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Хлистуна Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2018 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення - 15.11.2018р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Управління ДАБК ОМР, в якому просив суд:

- скасувати постанову №583/18 від 04.09.2018 року про визнання його винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.96 КУпАП, та притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення;

- зобов'язати Управління ДАБК ОМР та Малиновську районну адміністрацію надати або сприяти в отриманні «дозволу на проведення підготовчих та будівельних робіт» та інших погоджень по відновленню приміщення для зберігання дров та вугілля в габаритах та розмірах існуючого фундаменту, якщо це є необхідним для відновлення приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова Управління ДАБК ОМР є неправомірною, оскільки була прийнята з численними порушеннями діючого законодавства.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Скасовано постанову заступника начальника Управління ДАБК ОМР Якименко Р.К. №583/18 від 04.09.2018 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.96 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. Провадження у справі закрито. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник Управління ДАБК ОМР 11.12.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.11.2018 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

На підставі наказу начальника Управління ДАБК ОМР №01-13/162ДАБК від 02.07.2018 року та на заяви фізичних осіб вх. №01-10/370-ЗГ від 06.08.2018 року, посадовими особами Управління ДАБК проведено позапланову перевірку дотримання гр.ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, за адресою: АДРЕСА_1 (двір загального користування). Згідно із направленням для проведення позапланової перевірки від 08.08.2018 року №001015, строк проведення вказаної перевірки становив з 14.08.2018 року по 22.08.2018 року.

Під час здійснення вказаної перевірки первіряючими встановлено, що за спірною адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 виконуються підготовчі роботи.

За результатами вказаної перевірки посадовими особами 22.08.2018р. було складено акт перевірки, а відносно ОСОБА_1 - протокол про адміністративне правопорушення, який був вручений правопорушнику в той же день. Крім того, зі змісту вказаного протоколу від 22.08.2018р. видно, що в ньому мається відмітка про повідомлення позивача про дату розгляду справи про дане адміністративне правопорушення, яке було призначено на 06.09.2018р. о 15.00.

04.09.2018 року, т.б. фактично до офіційно призначеного розгляду справи, Управлінням ДАБК ОМР, в особі заступника начальника управління - начальника інспекційного відділу №1 Якименко Р.К., було винесено постанову №583/18 від 04.09.2018 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.96 КУпАП, та притягнення до адміністративної відповідальності наклавши на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн., копію якої, в свою чергу, було надіслано на адресу позивача.

Не погоджуючись з такими діями та цим передчасним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірної постанови відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує з положень п.2 ст.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VІ від 17.02.2011р., суб'єктами містобудування - є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Так, у відповідності до «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (затв. Постановою КМУ від 23.05.2011р. №553), державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених ст.7 Закону України №3038-VІ, здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю:

- виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

- структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

- Держархбудінспекцією.

Згідно з приписів ч.1 ст.35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник може виконувати підготовчі роботи після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України.

А як визначено ч.2 ст.35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт. Виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється.

В свою чергу, приписами «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» (затв. Постановою КМУ №466 від 13.04.2011р.) встановлено, що підготовчі роботи - роботи з підготовки земельної ділянки, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки, вишукувальні роботи, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, улаштування під'їзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж, а також з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень.

Так, пунктом 13 зазначеного Порядку №466 визначено, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1,2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об'єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт.

Функції Інспекції з благоустрою міста Одеської міської ради на теперішній час покладено на Департамент Муніципальної Безпеки Одеської міської ради.

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017р. №406.

Пунктом 6 зазначеної Постанови КМУ №406 встановлено, що зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків - щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків.

А відповідно до п.13 Постанови №406, відновлення окремих конструкцій будівель та споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій) та відновлення функціонування об'єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення, без зміни їх геометричних розмірів.

Так, як вже зазначалось вище, процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів визначає «Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553.

Згідно з п.7 цього Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства

Відповідно до п.16 казаного Порядку №533, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п.17 Порядку №533).

Крім того, як видно з п.п.1-2 цього ж Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється шляхом проведення планових та позапланових перевірок за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами щодо створення об'єкта будівництва.

У відповідності до приписів п.9 даного Порядку №533, посадові особі відповідача вправі приступити до проведення позапланової перевірки лише у разі пред`явлення направлення для проведення позапланової перевірки, при цьому, така перевірка повинна здійснюватись у присутності суб'єктів містобудування або їх представників.

Вказаній нормі кореспондує п.14 Порядку, згідно якого, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

А згідно з п.13 цього ж Порядку, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

При цьому, відповідно до п.4 Постанови КМУ №224, підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є відповідний протокол, складений посадовою особою управління за результатами перевірки. Разом з протоколом складається припис. Припис складається у 2-х примірниках. Перший примірник припису вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування. Другий примірник залишається в матеріалах справи.

Також п.1 зазначеного Порядку визначено і процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Так, згідно із п.6 цього Порядку, питання про накладення штрафу розглядається в 15-денннй строк з дня одержання протоколу про правопорушення. У разі потреби справа може розглядатися за участю представників суб'єкта містобудування, експертів, інших причетних до неї осіб.

Як слідує зі змісту положень п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол про адміністративне правопорушення, який, в свою чергу, за формою та змістом повинен виповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Згідно зі ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст.268 КУпАП, в свою чергу, передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, ст.280 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До того ж, слід вказати, що згідно ж зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути чітко зазначено: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи та вже зазначалось вище, на підставі наказу начальника Управління ДАБК ОМР №01-13/162ДАБК від 02.07.2018 року та на підставі заяви фізичних осіб вх. №01-10/370-ЗГ від 06.08.2018 року, проведено позапланову перевірку дотримання гр.ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1 (двір загального користування).

Також по справі встановлено, що під час виїзду за даною адресою інспекторами УДАБК було встановлено, що по АДРЕСА_1 (двір загального користування) власником квартириНОМЕР_3 ОСОБА_1 виконуються підготовчі роботи (укріплення фундаменту для встановлення навісу для зберігання дров).

Проте, Управлінням ДАБК ОМР, за результатами розгляду акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення від 22.08.2018р., було винесено постанову №583/18, датовану 04.09.2018 року, про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.96 КУпАП, та притягнення до адміністративної відповідальності наклавши на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Разом з тим, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 22.08.2018р. та пояснень представника відповідача, насправді розгляд справи про це правопорушення було призначено не на 04.09.2018р., а на 06.09.2018 року.

Отже, за таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що відповідачем, в порушення вказаних вище вимог Закону, справу про притягнення до адміністративної відповідальності позивача фактично було розглянуто передчасно (т.б. за 2 дні до офіційно призначеного засідання) та за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що грубо порушує його права та законні інтереси щодо можливості надання пояснень та доказів на спростування висновків, які покладені в основу оскарженої постанови.

До того ж, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи та пояснень позивача, ОСОБА_1, проживає зі своєю дружиною та 2 (двома) неповнолітніми дітьми і батьком похилого віку/пенсіонером у квартирі АДРЕСА_1, яка має пічне опалення, іншого (централізованого) опалення в квартирі не має і ніколи не було.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні судом апеляційної інстанції, за адресою АДРЕСА_1 (двір загального користування) раніше був розташований сарай пл.15 кв.м, який, зі слів позивача, був самовільно знесений його сусідкою - ОСОБА_4, яка, в свою чергу, проживає за цією ж вказаною адресою в квартирі НОМЕР_4.

Як видно з пояснень позивача, на місці знесеного сараю фактично тривалий час залишався лише пошкоджений фундамент, в зв'язку із чим, він (т.б. ОСОБА_1), фактично відновив його для більш зручного користування з метою встановлення навісу для зберігання дров і вугілля для опалення своєї квартири, попередньо отримавши письмову згоду 3-х сусідів: ОСОБА_4 (кв. НОМЕР_4), ОСОБА_8 (кв. НОМЕР_5) та ОСОБА_5 (кв. НОМЕР_6) та виготовши відповідний архітектурний проект цього навісу (а.с.58,76).

Також, як зазначає позивач, спірна постанова порушує його права на захист честі і гідності, оскільки таким чином його із сім'єю залишили без права на обігрів приміщення в холодну пору року, позбавивши можливості зберігати біля власного дому (квартири) опалювальні матеріали у вигляді дров, вугілля, брикетів та іншого.

Крім того, також слід звернути увагу на те, що у спірній постанові є багато неточностей та недостовірної інформації. Так, по-перше, в ній вказано невірний реєстраційний номер облікової картки позивача, т.б. замість дійсного номеру - НОМЕР_1, зазначено помилковий - НОМЕР_2; по-друге, в ній вказано невірні дані паспорту позивача, т.б. зазначено що останній виданий 27.09.2008р., хоча насправді, паспорт громадянина України позивачу видавався 27.09.1999р. (а.с.13).

Також в цій постанові зазначено, що місце роботи позивача не встановлено, хоча ОСОБА_1 повідомляв посадовим особам відповідача, що він лише тимчасово не працює та має на утриманні двох неповнолітніх дітей й батька-пенсіонера, з якими проживає за даною адресою.

Крім того, на арк.2 абз.5 цієї постанови невірно зазначено ПІБ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме замість - ОСОБА_1, вказано - ОСОБА_6 А на арк.3 цієї ж постанові, зокрема, вказано, що згідно з даним Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутні відомості стосовно реєстрації документів, які дають право на виконання підготовчих робіт за адресою: м.Одеса, Малиновський район, вул.Весняна,19. Однак, разом з тим, вказана адреса не має жодного відношення як до цієї справи, так і до позивача, який, в свою чергу, як вже зазначалося вище, є власником кв.8 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

При цьому, необхідно також звернути увагу й на той факт, що аналогічні неточності та помилки були зроблені посадовими особами відповідача і у складеному відносно позивача протоколі про адміністративне правопорушення від 22.08.2018р. (а.с.19).

Вказані факти, на думку суду, свідчать як про неналежне встановлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так і про неповне встановлення обставин скоєння саме позивачем спірного правопорушення, що, в свою чергу, є грубим порушенням приписів ст.ст.245,256,280,283 КУпАП.

До того ж, у спірному акті перевірки №001015 від 22.08.2018р. також було зазначено, і ці дані, в свою чергу, також відображено і в оскаржуваній постанові, що перевіряючими нібито було виявлено факт демонтажу нежитлової будівлі (сараю) саме ОСОБА_1 без отримання права на виконання підготовчих робіт, але разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували цю обставину, а навпаки, як встановлено судом апеляційної інстанції з пояснень позивача, демонтаж цієї споруди (сараю) фактично здійснила сусідка позивача ОСОБА_4, а не позивач.

Отже, з огляду на вищезазначене, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку про невідповідність фактичним обставинам висновків контролюючого органу та безпідставність і передчасність спірної постанови від 04.09.2018р., та, в свою чергу, відповідно, про наявність усіх підстав для задоволення позовних вимог шляхом скасування цієї постанови №583/18.

Що ж стосується позиції відповідача про те, що в постанові №583/18 від 04.09.2018р., яку оскаржує позивач, були ненавмисно допущено ряд технічних помилок (описок), в тому числі і в даті її винесення (06.09.2018р.), які нібито не вплинули на суть скоєного саме позивачем правопорушення, за яке останній, відповідно до постанови від 06.09.2018. (а не від 04.09.2018р.) був притягнутий до адміністративної відповідальності, то вказану позицію суб'єкта владних повноважень суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованою та не заснованою на законі, і відповідно, до уваги її не приймає.

Окрім того, при прийнятті остаточного рішення по даній справі, судова колегія також вважає за необхідне врахувати ще й рішення Малиновського районного суду від 09.11.2018р. (по справі №521/14663/18), яке набрало законної сили, та яким, в свою чергу, було скасовано аналогічну постанову Малиновської РА Одеської міськради №434 від 21.08.2018р., винесену відносно ОСОБА_1 фактично за ті ж саме його дії, пов'язані з будівництвом спірного навісу (на місті зруйнованого сараю) для зберігання дров за тією ж самою адресою.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 08.04.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук