Справа № 200/10521/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року справа №200/10521/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сіваченка І.В.

Ястребової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Верховецької Г.О.

за участю сторін по справі:

позивач: не з'явився

відповідач: Мізерна О.В. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя - Циганенко А.І.) від 06 лютого 2019 року (повний текст складено 15 лютого 2019 року у м.Слов'янську) по справі №200/10521/18-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області, про скасування постанови про накладення штрафу №ДЦ1041/554/НД/АВ/СПТД-ФС від 02.10.2018 року в сумі 372300,00 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що інспекційна перевірка проведена всупереч Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затв. постановою КМУ від 26.04.2017 року №295. В порушення вимог п.5 цього Порядку відповідачем не доведено наявність підстав для проведення перевірки, а тому и акт про проведення інспекційного відвідування невиїзного інспектування №ДЦ1041/554/НД/АВ від 06.09.2018 року складений з порушенням. Акт має відмітку - ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця, однак такі об'єкти у позивача відсутні, оскільки не займається виробництвом, на момент відвідування відсутні наймані працівники. Крім того, за приписами наведеного Порядку інспекційне відвідування є формою державного контролю за додержанням законодавства про працю, а перевірки формою державного нагляду. Суд першої інстанції в порушення норм процесуального права визнав запис на наданому відповідачем диску належним доказом. Опитаний свідок з боку відповідача ОСОБА_4, а також представники відповідача показали, що не можуть зазначити ким виконаний монтаж відео на диску, яким способом це зроблено і взагалі хто надав диск. Судом першої інстанції також перекручено пояснення свідків. Позивач вважає, що постанова про накладення штрафу на підставі абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України не відповідає самій ч.2 зазначеної статті, бо позивач не використовував найманої праці, що підтверджено свідком ОСОБА_4, інспектором який проводив перевірку.

Позивач у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, пояснення на відзив, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця. 11 травня 2012 року ДПІ у Великоновосілківському районі Донецької області видало позивачу свідоцтво платника єдиного податку 2 групи, місце провадження господарської діяльності АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Великоновосілківська районна державна адміністрація Донецької області листом за №2904/01-27 від 22 серпня 2018 року звернулася до Головного управління Держпраці у Донецькій області з проханням здійснити у межах наданих повноважень перевірку додержання вимог законодавства про працю суб'єктів підприємницької діяльності, зокрема, ОСОБА_3 (майданчик з торгівлі будівельними матеріалами, розташований за адресою: АДРЕСА_2) (а.с. 103).

Головним управлінням Держпраці у Донецькій області виданий наказ від 05 вересня 2018 року №1051 «Про проведення інспекційного відвідування суб'єкта господарювання ОСОБА_3.» відповідно до підпункту 3 пункту 5 «Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295, за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2, 4-7 пункту 5. Згідно наказу відділу контролю західного напрямку управління з питань праці доручено провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 з питань додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин (а.с. 104).

Головним управлінням Держпраці у Донецькій області видано направлення від 05 вересня 2018 року на проведення інспекційного відвідування суб'єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, датою початку 06 вересня 2018 року тривалістю два робочі дні (а.с. 105).

Головним управлінням Держпраці у Донецькій області видано повідомлення від 05 вересня 2018 року про проведення інспекційного відвідування суб'єкта господарювання ОСОБА_3 (а.с. 106).

06 вересня 2018 року інспекторами праці Головного управління Держпраці у Донецькій області ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 складений "Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДЦ1041/554/НД/АВ» (далі - Акт). (а.с. 15-17).

14 вересня 2018 року уповноваженою особою Головного управління Держпраці у Донецькій області прийнято рішення щодо розгляду 27 вересня 2018 року справи про накладення штрафу № ДЦ1041/554/НД/АВ/СПТД (а.с. 108).

14 вересня 2018 року ФОП ОСОБА_3 направлено повідомлення №04.3-13-6/9329-18 про розгляд справи про накладення штрафу згідно абзацу 7 частини 2 статті 236 КЗпП України 27 вересня 2018 року (а.с. 107).

27 вересня 2018 року позивачем на імя керівника Головного управління Держпраці у Донецькій області подано клопотання про відкладення прийняття рішення по інспекційному відвідуванню від 06 вересня 2018 року (а.с. 111).

27 вересня 2018 року позивачу направлено повідомлення №04.3-13-6/9770-18 про розгляд справи про накладення штрафу згідно абзацу 7 частини 2 статті 236 КЗпП України 02 жовтня 2018 року, яке було отримано позивачем 27.09.2018р. (а.с. 110).

02 жовтня 2018 року складений протокол №04-17-17/072 засідання з розгляду справи про накладення штрафу за результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 Підставою для складення Акту стали дії позивача в частині ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування та ненадання можливості фіксування проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо, фото, та відеотехніки (а.с. 113-114).

02 жовтня 2018 року відповідачем прийнята постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДЦ1041/554/НД/АВ/СПТД-ФС. Згідно якої під час проведення інспекційного відвідування позивачем створено перешкоди у діяльності головних інспекторів відділу контролю напрямку управління з питань праці, а саме не надано доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця за адресою: АДРЕСА_2, майданчик з торгівлі будівельними матеріалами, не надання можливості фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки. На підставі абзацу 7 частини 2 статті 265 КЗпП України на позивача накладений штраф у розмірі 372300,00 грн. (а.с. 116).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Абзацом 6 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04 лютого 2016 року №8 Головне управління Держпраці у Донецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року (далі по тексту - Порядок № 295) згідно п.1 якого цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).

За приписами пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, наказ від 05 вересня 2018 року №1051 на проведення інспекційного відвідування позивача був виданий відповідачем у відповідності до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої, зокрема, із листа Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області за №2904/01-27 від 22 серпня 2018 року (а.с. 103).

Крім цього, відповідно до вимог частини 1 статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі», яка ратифікована Законом України №1985-IV (1985-15) від 08 вересня 2004 року, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і у будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке інспектується.

На підставі викладеного, колегія суддів робить висновок про наявність у відповідача повноважень з проведення інспекційного відвідування позивача, а тому доводи апеляційної скарги щодо порушення відповідачем вимог п. 5 Порядку №295, колегія суддів вважає безпідставними.

Згідно п. п. 8, 9 Порядку N 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

За приписами п. 10 Порядку N 295 тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Відповідно до п. 11 Порядку N 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Пунктом 14 Порядку №295 встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування об'єкт відвідування має право: 1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10цього Порядку; 3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису; 4) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок об'єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником; 5) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов'язки; 6) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; 7) вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією об'єкта відвідування; 8) оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці; 9) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань.

Тобто, виходячи з приписів наведеної норми об'єкт відвідування має право не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10цього Порядку.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем було дотримані наведені вище вимоги.

У пункті 16 Порядку №295 визначено, що у разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, інспекторами праці 06 вересня 2018 року складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДЦ1041/554/НД/АВ, яким зафіксований факт не надання позивачем доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єктів відвідування, в яких використовується наймана праця, та не надали можливості фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо, фото, та відеотехніки (а.с. 15-17).

Наведені обставини підтверджені також долученим до матеріалів справи відеозаписом, що міститься на оптичному носії інформації «Alerus DVD+R 334».

Згідно п.22 Порядку №295 матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

Як вбачається з матеріалів справи, у акті про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДЦ1041/554/НД/АВ міститься відповідна відмітка, а на диску проставлений номер акту.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правомірним визнання наведеного відеозапису в якості належного доказу по справі.

Відео- та звукозапис свідчить про те, що інспектори праці пред'являли службові посвідчення, вимагали від позивача повернення відеокамери та попереджали останнього про протиправність його дій та наслідки створення ним перешкод у діяльності інспекторів праці.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що наданими відповідачем доказами підтверджується факт вчинення позивачем дій, передбачених абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України.

Показання свідків, допитані судом першої інстанції, не спростовують наведені вище обставини.

Доводи позивача щодо відсутності у нього виробничих, службових, адміністративних приміщень, колегією суддів не прийняті до уваги з огляду на наявність в матеріалах технічного паспорту на виробничий будинок (торгівельна площадка), виготовленого Великоновосілківським бюро технічної інвентаризації 17.04.2006р., згідно якого на земельній ділянці по вулиці Щорса, 41/а, розташована торгова площадка (літер за планом І), гараж (літер за планом В-1), склад (літер за планом Ж-1) (а.с. 89-94).

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року N 509 (далі - Порядок N 509).

Згідно пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність прийнятої ним постанови з урахуванням всіх встановлених судом фактичних обставин та вимог законодавства, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року по справі №200/10521/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року по справі №200/10521/18-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 09 квітня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 11 квітня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 09 квітня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: І.В. Сіваченко

Л.В. Ястребова