Справа № 560/272/19
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/272/19
РІШЕННЯ

іменем України

09 квітня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.08.2018 №.

Ухвалою від 28.01.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 11.02.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Хмельницькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначила, що не є суб'єктом підприємницької діяльності та платником податку, тому відповідач не мав підстав для проведення камеральної перевірки. Відповідач провів перевірку за звітні періоди з 01.01.2015 по 01.01.2018 коли позивач була припинена як фізична особа-підприємець та знята з обліку в органах ДФС. Також вказала, що контролюючий орган пропустив строки давності щодо визначення суми грошового зобов'язання, передбачені статтею 102 Податкового кодексу України. Вважає, що відповідач не надав доказів існування податкового повідомлення-рішення від 07.08.2008 №000501170 та доказів отримання цього податкового повідомлення-рішення позивачем, та як наслідок і узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ. Тому вважає спірне податкове повідомлення-рішення протиправним.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що заборгованість позивача виникла внаслідок несплати грошового зобов'язання по ПДВ згідно податкового повідомлення-рішення від 07.08.2008 №, граничний термін сплати якого настав 02.09.2008. Протягом 2015-2016 років в рахунок погашення податкового боргу щомісячно надходили кошти внаслідок стягнення заборгованості згідно виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.05.2009 №2-а-8657/08. Також вказав, що позивач припинена як фізична особа-підприємець, але не знята з обліку (кор не пусті), оскільки у останньої залишились грошові зобов'язання з ПДВ. Податковий борг позивача підтверджений постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.11.2008 №2-а-8657/08. Вважає, що контролюючий орган правомірно та у строк провів камеральну перевірку та прийняв спірне податкове повідомлення-рішення.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте 07.08.2008. Податковий кодекс України набрав чинності 01.01.2011. Тому відповідач неправомірно застосував статтю 126 Податкового кодексу України до спіних правовідносин. Вказала, що відповідач не обґрунтував правомірність здійснення камеральної перевірки, оскільки до 01.01.2017 (внесення змін до статті 75 Податкового кодексу України) питання щодо своєчасності нарахування та сплати податків і зборів було предметом документальної перевірки. Вважає, що контролюючий орган нарахував штрафні санкції поза межами строків давності - 1095 днів, які закінчились 02.09.2011.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач послався на пункту 11 підрозділу 10 розділу "Перехідні положення" Податкового кодексу України. Зазначив, що немає перешкод до застосування з 01.01.2011 приписів статті 126 Податкового кодексу України для визначення відповідальності платника податків за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання, яке мало місце до набрання чинності Податковим кодексу України, але виявлені контролюючим органом після 01.01.2011.

Дослідивши докази, суд встановив таке.

Позивач - ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець 24.02.1999. 11.07.2014 позивач припинила підприємницьку діяльність. 15.01.2015 ФОП ОСОБА_1 знята з обліку в органах ДФС.

На підставі пункту 75.1 статті 75, підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України Головне управління ДФС у Хмельницькій області здійснило камеральну перевірку з питань своєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ за звітні періоди з 01.01.2015 по 01.01.2018.

За наслідками перевірки складений акт від 03.08.2018 №47/22-06-13-03/НОМЕР_1, яким зафіксоване порушення пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання з ПДВ.

На підставі зазначеного акту відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 №, яким зобов'язав позивача сплатити штраф за затримку сплати грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 920,74 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Досліджуючи правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, суд враховує таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надано визначення грошовому зобов'язанню платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За змістом пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Як встановив суд, станом на 01.01.2015 відповідно до інтегрованої картки платника податку за 2015 рік у позивача рахується заборгованість в сумі 13068,11 грн внаслідок несплати грошового зобов'язання з ПДВ згідно з податковим повідомленням-рішенням від 07.08.2008 №000501170.

Внаслідок примусового виконання виконавчого листа від 14.05.2009 №2-а-8657/08 позивач сплатила вказану заборгованість 18.07.2016.

Отже, позивач в порушення положень пункту 31.1 статті 31 (строки сплати податку та збору), пункту 57.1 статті 57 (строки сплати податкового зобов'язання) Податкового кодексу України несвоєчасно сплатила грошове зобов'язання, що відповідно до пункту 126.1 статті 126 цього Кодексу тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу у розмірах в залежності від кількості календарних днів затримки сплати зобов'язання.

Однак, нарахування контролюючим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 10.05.2018 у справі №820/3544/17.

За положеннями пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку зокрема подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 07.08.2008 №000501170, граничний термін сплати якого настав 02.09.2008.

Враховуючи дату прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення, яким до позивача застосовані штрафні санкції, а також дату граничних строків сплати грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення в частині суми штрафу прийняте контролюючим органом поза межами 1095 днів. Тому вказане податкове повідомлення-рішення необхідно визнати протиправним та скасувати.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаг" та Вуліч проти Швеції" Європейський суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

В процесі судового розгляду відповідач не довів правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, в зв'язку з чим адміністративний позов необхідно задовольнити.

У зв'язку з звільненням позивача від сплати судового збору у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 15.08.2018 №.

Судовий збір з відповідача не стягується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя Г.В. Лабань