Справа № 288/535/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 квітня 2019 року м. Житомир

справа № 288/535/18

категорія 104040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Горовенко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Демчук О.М.,

за участю:

позивач - не з"явився;

відповідач ОСОБА_1 - не з"явився;

представника відповідача - ОСОБА_2 (за довіреністю від 05.03.2019),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності стосовно заміни адвоката, який відмовився надавати належну правову допомогу без поважних причин, -

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Попільнянського районного суду Житомирської області з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, який не замінив адвоката ОСОБА_1, який неналежно виконував свої зобов"язання, допустив недотримання порядку надання безоплатної вторинної правової допомоги, фактично без поважних причин відмовився надати якісно та в необхідному обсязі безоплатну вторинну правову допомогу, апеляційну скаргу не склав, у судове засідання не з"явився;

- визнати неправильною фактичну відмову адвоката ОСОБА_1 надати якісну та своєчасну правову допомогу;

- замінити адвоката ОСОБА_1 негайно.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що Бердичівськом місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги йому призначено адвоката ОСОБА_1 для надання правової допомоги під час судового розгляду справи №288/1256/17 за його позовом. На думку позивача, адвокат ОСОБА_1 фактично відмовився від надання позивачу передбаченої правової допомоги: не з"являвся до суду; не приймав участь у судових засіданнях 22.03.2018 та 12.04.2018; не підготував апеляційну скаргу; не відповідав на телефонні дзвінки з 22.03.2018.

Відповідно до ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 25.04.2018 відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

05 червня 2018 року Попільнянським районним судом Житомирської області на підставі статей 20, 29 та 30 Кодексу адміністративного судочинства України винесено ухвалу, яка залишена без змін відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018, про передачу справи за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду.

Згідно з ухвалою суду від 21.01.2019 суддею Житомирського окружного адміністративного суду Горовенко А.В. прийнято до свого провадження адміністративну справу №288/535/18 та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до протокольної ухвали суду від 19.02.2019 відкладено підготовче засідання у справі на 12.03.2019 у зв"язку з необхідністю витребування у відповідача Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги додаткових доказів по справі.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 12.03.2019 закрито підготовче засідання у справі та призначено розгляд справи по суті позовних вимог на 04.04.2019.

У визначений день та час, 04.04.2019, позивач не прибув до суду, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 06.02.2019 позивач надіслав до суду заяву (вх.№2396/19) в якій просив суд розглядати справу без його участі.

Представник відповідача Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідач адвокат ОСОБА_1 у визначений день та час, 04.04.2019, до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Заслухавши пояснення представника відповідача - Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 24.11.2017 №854 Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги доручив адвокату ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 безоплатну вторинну правову допомогу, передбачену ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» для відповідної категорії, в межах визначених процесуальних прав і обов"язків/повноважень, протягом строку дії цього доручення (а.с.119).

Позивач, вважаючи, серед іншого, неправильною фактичну відмову адвоката ОСОБА_1 надати якісну та своєчасну правову допомогу звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши справу по суті позовних вимог, суд за наслідками розгляду справи дійшов до висновку, що позовні вимоги до адвоката ОСОБА_1 про визнання неправильною фактичної відмови адвоката ОСОБА_1 надати якісну та своєчасну правову допомогу не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, зважаючи на наступне.

Згідно з ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно - владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з п.7 ч.1 ст.4 КАС суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, визначальною ознакою справи, яка належить до юрисдикції адміністративних судів є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює владні управлінські функції, який виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Наведене узгоджується з положеннями статей 2, 4, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб'єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах ОСОБА_4 Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №805/4506/16-а та від 27 червня 2018 року у справі №815/6945/16.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

При вирішенні питання чи підлягає справа розгляду в порядку адміністративного судочинства необхідно, в першу чергу, встановити чи наявний у справі публічно-правовий спір.

Відповідно до п.3 Порядку і умов укладення контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №8 від 11 січня 2012 року, контракти (договори) з адвокатами укладаються з урахуванням принципу незалежності адвокатської діяльності, положень Цивільного кодексу України, Законів України "Про безоплатну правову допомогу", Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність", інших актів законодавства та цих Порядку і умов.

Враховуючи те, що позов в частині позовних вимог про визнання неправильною фактичної відмови адвоката ОСОБА_1 надати якісну та своєчасну правову допомогу стосується надання безоплатної вторинної правової допомоги на умовах контракту, тому не є публічно-правовим, а стосується прав позивача щодо виконання ОСОБА_5 умов укладеного контракту в порядку Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_3 в частині позовних вимог про визнання неправильною фактичної відмови адвоката ОСОБА_1 надати якісну та своєчасну правову допомогу підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На виконання вимог ч.1 ст.239 КАС України суд роз'яснює позивачу, що розгляд позовних вимог в частині визнання неправильною фактичної відмови адвоката ОСОБА_1 надати якісну та своєчасну правову допомогу належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 2 ст.239 КАС України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про закриття провадження у справі №288/535/18 за позовом ОСОБА_3 в частині позовних вимог про визнання неправильною фактичної відмови адвоката ОСОБА_1 надати якісну та своєчасну правову допомогу.

Керуючись статтями 19, 32, 238, 239, 243, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 13501, ідент. код НОМЕР_1) до Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (вул.Чорновола, буд.9, м.Бердичів, Житомирська область, 13300, ) та ОСОБА_1 (провулок Київський, буд.3, смт Попільня, Житомирська область, 13501, ідент. код НОМЕР_2) в частині позовних вимог про визнання неправильною фактичної відмови адвоката ОСОБА_1 надати якісну та своєчасну правову допомогу.

2. Роз'яснити ОСОБА_3, що розгляд справи за його позовом до ОСОБА_1 про визнання неправильною фактичної відмови адвоката ОСОБА_1 надати якісну та своєчасну правову допомогу відноситься до юрисдикції місцевого загального суду, визначеного за правилами підсудності, встановленими положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

3. Вступну та резолютивну частини ухвали складено у нарадчій кімнаті і проголошено 04 квітня 2019 року.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Ухвалу складено у повному обсязі 11 квітня 2019 року.