Справа № 1340/5965/18
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/5965/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Мусій С.В.,

представника позивача Кунтого Н.О.,

представника відповідача Шиби А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Кепітал Менеджмент" до Головного управління ДФC у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Кепітал Менеджмент" (далі - ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент", Позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області, Відповідач), у якому згідно з уточненої позовної заяви від 14.12.2018 просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 23.11.2018, прийняте Головним управлінням ДФС у Львівській області на підставі Акта перевірки за № 2449/13-01-14-03/41425893 від 04.10.2018 в частині нарахування пені у сумі 187193,30 грн. по контракту від 30.08.2017 № 3 з фірмою нерезидентом "Mint" Sp.z.o.o.

Ухвалою судді від 14.12.2018 позов ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" залишено без руху.

14.12.2018 до суду подано уточнену позовну заяву ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" (арк. справи 62-64).

Ухвалою судді від 18.12.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

02.01.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому Відповідач просив відмовити ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. справи 70-71).

03.01.2019 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (арк. справи 67-68).

Ухвалою суду від 04.02.2019 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

При обґрунтуванні позовних вимог Позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Львівській області підлягає скасуванню в частині нарахування пені за контрактом від 30.08.2017 № 3 з фірмою нерезидентом "Mint" Sp.z.o.o. в розмірі 187193,30 грн. Зазначив, що Позивач передав Elcon Polska Sp.z.o.o. право вимоги від "Mint" Sp.z.o.o. (Польща) грошових коштів, оплачених Позивачем по контракту № 3 від 30.08.2017 на загальну суму 21859,80 злотих. Таким чином, грошові кошти на загальну суму 21859,80 злотих, які були оплачені в якості авансу "Мint" Sp.z.o.o., зараховано в рахунок оплати Позивачем за поставлений товар, згідно укладеного контракту з Elcon Polska Sp.z.o.o. Наголосив, що оскільки договір відступлення права вимоги № 06/11-17 від 11.12.2017 припинив дію контракту від 30.08.2017 № 3, обов'язок фірми нерезидента "Mint" Sp.z.o.o. було виконано 12.12.2017, що свідчить про відсутність порушення 180 - денного терміну. Враховуючи наведене, Позивач вважає податкове повідомлення - рішення в частині, що оскаржується протиправним та просить його скасувати в частині нарахування пені.

Відповідач проти позову заперечив повністю. Надав відзив на позовну заяву (арк. справи 67-68), у якому зазначив, що за результатами перевірки ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" з питань дотримання вимог Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", зокрема, по контракту від 30.08.2017 № 3 та відповідно до інформації уповноваженого банку ПАТ "Кредобанк" від 04.04.2018 № 52-14111/18, від 05.05.2018 № 52-18999/18, від 06.06.2018 № 52-23908/18, від 08.08.2018 № 52-52-33301/18 про порушення строків розрахунків за експортно - імпортними операціями встановлено факти порушення чинного законодавства в частині несвоєчасного надходження в законодавчо встановлені строки коштів. Наголосив, що згідно висновків акта перевірки, зокрема, було встановлено порушення статей 1, 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". Зазначив, що відповідно до статті 4 вказаного Закону порушення резидентами строків, передбачених статтею 2 цього ж Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка вартості недопоставленого товару в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Таким чином, вважає оскаржуване податкове повідомлення правомірним та просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач подав відповідь на відзив (арк. справи 74-75), в якій зазначив наступне. Відповідно до положень Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" усі суб'єкти зовнішньоекономічних відносин самостійно обирають форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях та мають право укладати будь - які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. Одним із способів припинення зобов'язання є його виконання іншою стороною. Позивач погоджується з тим, що Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" встановлює правила припинення зобов'язання між резидентом та нерезидентом лише шляхом їх виконання. Водночас, Позивач зазначає, що вказаний Закон не регулює правовідносин щодо способу та порядку припинення зобов'язання між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності шляхом зміни кредитора у зобов'язанні. Вважає, що оскільки на підставі договору відступлення права вимоги, обов'язок виконання вимог контракту було здійснено іншою особою, відсутній факт порушення з боку позивача, передбаченого статтею 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача щодо позовних вимог заперечив. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" , місцезнаходження відповідно до виписки з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 80300, Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Львівська, 98А, кв. 19.

Судом встановлено, що ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" укладено контракт від 30.08.2017 № 3 з фірмою нерезидентом "Mint" Sp.z.o.o.05-090, Dawidy Bankowe, ul.Stefana Starzynskiego, 46В, Poland на поставку мінеральних добрив, в кількості, асортименті і по цінах згідно специфікацій на кожну партію товару.

На виконання умов вказаного контракту ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" здійснило попередню оплату за товар на загальну суму 355250,80 пол. злотих, згідно банківських виписок:

від 01.09.2017 на суму 193374,00 злотих (кошти придбано на міжбанківському валютному ринку України по курсу 7,228 грн. за один злотий) . Граничний термін поставки товару - 28.02.2018;

від 10.10.2017 на суму 25220,80 злотих (кошти придбано на міжбанківському валютному ринку України по курсу 7,300 грн. за один злотий) . Граничний термін поставки товару - 08.04.2018;

від 08.11.2017 на суму 136656,00 злотих (кошти придбано на міжбанківському валютному ринку України по курсу 7,300 грн. за один злотий) . Граничний термін поставки товару - 07.05.2018.

Як видно з акта перевірки, товар згідно вказаного контракту надійшов на митну територію України відповідно до митних декларацій: № UA205120/2017/001980 від 22.11.2017 на суму 68328,00 злотих; № UA205120/2017/000002 від 02.01.2018 на суму 68328,00 злотих.

У зв'язку з невиконанням нерезидентом умов договору у повному обсязі, сплачені Позивачем кошти в якості передоплати в сумі 218594,80 злотих були повернуті на валютний рахунок ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент":

- 21.05.2018 на суму 128100,00 злотих, з порушенням термінів розрахунків та продані уповноваженим банком на міжбанківському валютному ринку України по кусу 7,125 грн. за один злотий;

- 25.05.2018 на суму 64050,00 злотих, з порушенням термінів розрахунків та продані уповноваженим банком на міжбанківському валютному ринку України по кусу 7,094 грн. за один злотий;

- 30.05.2018 на суму 26444,80 злотих, з порушенням розрахунків та продані уповноваженим банком на міжбанківському валютному ринку України по кусу 7,01 грн. за один злотий.

Головне управління ДФС у Львівській області провело документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" () з питань дотримання вимог Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контракт від 30.08.2017 № 3, від 22.12.2017 № 1 відповідно до інформації уповноваженого банку ПАТ "Кредобанк" від 04.04.2018 № 52-14111/18, від 05.05.2018 № 52-18999/18, від 06.06.2018 № 52-23908/18, від 08.08.2018 № 52-52-33301/18 про порушення строків розрахунків за експортно - імпортними операціями.

В ході перевірки на підставі повідомлень уповноваженого банку ПАТ "Кредобанк" від 04.04.2018 № 52-14111/18, від 05.05.2018 № 52-18999/18, від 06.06.2018 № 52-23908/18 встановлено порушення ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" вимог статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контракту від 30.08.2017 № 3 укладеному з фірмою - нерезидентом "Mint" Sp.z.o.o. (Польща).

За результатами перевірки складено акт від 04.10.2018 № 2449/13-01-14-03/41425893.

Згідно висновків вказаного акта встановлено такі порушення:

статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контракту від 22.12.2017 № 1, укладеному з фірмою - нерезидентом "Мint" Sp.z.o.o. (Польща), відповідно до інформаційного повідомлення уповноваженого банку ПАТ "Кредобанк" від 04.04.2018 № 52-14111/18, від 05.05.2018 № 52-18999/18, від 06.06.2018 № 52-23908/18;

статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контракту від 30.08.2017 № 3, укладеному з фірмою нерезидентом "Мint" Sp.z.o.o. (Польща), відповідно до інформаційного повідомлення уповноваженого банку ПАТ "Кредобанк" від 08.08.2018 № 52-52-33301/18.

На підставі висновків акта перевірки від 04.10.2018 № 2449/13-01-14-03/41425893 ГУ ДФС у Львівській області винесло податкове повідомлення - рішення від 23.11.2018 № , яким за порушення статей 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) і відповідно до статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" Позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 187324,02 грн.

Позивач не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням - рішенням в частині нарахування пені за контрактом від 30.08.2017 № 3 з фірмою нерезидентом "Mint" Sp.z.o.o. в розмірі 187193,30 грн., звернувся до суду з позовом в якому просить таке скасувати.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Спірні правовідносини у вказаній справі регулює Конституція України, Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", Інструкція про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затверджена постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 № 136 (в чинній редакції на момент спірних правовідносин) та інші нормативно - правові акти.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 №185/94-ВР (в редакції станом на момент спірних правовідносин) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно статті 4 вказаного Закону порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, нередбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 вказаного Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Виходячи з положень п. 191.1 ст. 191 ПК України, контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті (пп. 191.1.4) та забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках, сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пп. 191.1.34).

Вказана норма кореспондується з приписами частини 5 статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", відповідно до якої органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначав, що ним також укладався контракт № 2 від 01.08.2017 з фірмою - нерезидентом Elcon Polska Sp.z.o.o., згідно якого Позивачеві поставлялися мінеральні добрива на загальну суму 23858,60 злотих.

Факт надходження вказаних товарів на митну територію України підтверджується долученими до матеріалів справи копіями контракту № 2 від 01.08.2017, митних декларацій, специфікацій до контракту № 2 від 01.08.2017.

Відповідно до пункту 5.4 вказаного контракту оплата за товар може здійснюватися як у формі передоплати, так і з відтермінуванням протягом 30 банківських днів від дати виставлення рахунку.

Позивач наголосив, що оскільки у визначений контрактом строк Позивач не здійснив оплату за поставлений нерезидентом - Elcon Polska Sp.z.o.o. товар, відповідно до пункту 5.4 вказаного контракту сторони домовилися про зміну форми оплати за контрактом шляхом укладення договору уступки права вимоги за № 06/11-17 від 11.12.2017.

В рахунок оплати за поставлені товари (мінеральні добрива) за вказаним контрактом № 2 від 01.08.2017 Позивач передав Elcon Polska Sp.z.o.o. право вимоги від "Mint" Sp.z.o.o. (Польща) грошових коштів, оплачених Позивачем по контракту № 3 від 30.08.2017 на загальну суму 21859,80 злотих.

Таким чином, на думку Позивача, грошові кошти, оплачені Позивачем за контрактом № 3 від 30.08.2017, як передоплата на загальну суму 21859,80 злотих, зарахована в рахунок оплати Позивачем за поставлений Elcon Polska Sp.z.o.o. товар, згідно контракту № 2 від 01.08.2017.

На підтвердження вказаної позиції Позивач наводив норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зокрема, покликався на частину 1 статті 528 ЦК України, згідно якої виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо інше з умов договору, вимог вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства або по суті зобов'язання не випливає обов'язку боржника виконати зобов'язання особисто.

Позивач наголошував, що оскільки договір відступлення права вимоги № 06/11-17 від 11.12.2017 припинив дію контракту від 30.08.2017 № 3 та обов'язок фірми нерезидента "Mint" Sp.z.o.o. було виконано 12.12.2017, відсутнє порушення 180 - денного терміну розрахунку в іноземній валюті.

Аналізуючи наведені норми законодавства та вказані Позивачем аргументи, суд зазначає наступне.

Відповідальність за спірним податковим повідомленням - рішенням застосована Відповідачем на підставі статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Згідно вказаної статті склад відповідного правопорушення полягає у недодержанні строків, передбачених статтями 1 та 2 вказаного Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 та 2 цього Закону.

Як уже зазначалося, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

З метою реалізації таких обмежень при розрахунках Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" № 15-93 від 19.02.1993 (в чинній редакції станом на момент спірних правовідносин) запроваджений валютний контроль.

Згідно зі статтею 12 вказаного Декрету валютні операції за участю резидентів і нерезидентів підлягають валютному контролю. Валютному контролю підлягають також зобов'язання щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, які випливають з пункту 1 статті 9 цього Декрету.

До органів валютного контролю статтею 13 того самого Декрету віднесений Національний банк України як головний орган валютного контролю та уповноважені банки, які здійснюють контроль за валютними операціями, що проводяться резидентами і нерезидентами через ці установи.

Статтею 44 Закону України "Про Національний банк України" встановлено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та контролю належить видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

До таких нормативно-правових актів належить Інструкція про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затверджена Постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 № 136 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 338/3631, надалі - Інструкція № 136).

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дозволяє дійти висновку, що Інструкція № 136 прийнята у межах повноважень Національного банку України та підлягає застосуванню при правовому регулюванні відносин щодо контролю за додержанням експортерами - імпортерами строків зарахування валютної виручки. Вказаною інструкцією встановлені підстави для зняття операцій з контролю, що має юридичне значення при вирішенні питання додержання строків зарахування валютної виручки.

Так, відповідно до пункту 1.1. Інструкції № 136 (в чинній редакції на момент спірних правовідносин) імпортом є купівля українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів із ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Згідно з пунктом 1.2 Інструкції № 136, банк контролює дотримання резидентом установлених законодавством строків розрахунків, зокрема, за: імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом товару (на дату виставлення векселя на користь постачальника товару, що імпортується, а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку) нерезидентом не була здійснена поставка товару за імпортною операцією (з оформленням типів МД, зазначених в абзаці другому пункту 3.3 розділу 3 цієї Інструкції, або документів, зазначених в абзацах третьому, четвертому пункту 3.3 розділу 3 цієї Інструкції) або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією;

імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом товару (на дату виставлення векселя на користь постачальника товару, що імпортується, а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку) імпортна операція без увезення товару на територію України не була завершена або в банку немає інформації про завершення імпортної операції без увезення товару на територію України.

Інші експортні, імпортні операції перевіряються банком під час настання події (перерахування резидентом коштів на користь нерезидента, надходження від нерезидента коштів на користь резидента, отримання реєстру МД за відповідною операцією тощо) і надалі не контролюються щодо дотримання резидентом установлених законодавством України строків розрахунків за експортними, імпортними операціями згідно з цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 136 якщо договір передбачає поставку продукції, виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг, здійснення платежу в кілька етапів, то банк здійснює контроль за строками розрахунків за експортними операціями окремо за кожним фактом здійснення поставки продукції, виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг, а за імпортними операціями - окремо за кожним фактом здійснення платежу.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції № 136 сума попередньої оплати, що повернута нерезидентом у зв'язку з невиконанням сторонами своїх зобов'язань, може бути зменшена на суму комісійних винагород, яку утримали банки-нерезиденти, якщо оплата комісійних винагород резидентом - отримувачем коштів передбачена умовами імпортного договору і підтверджена відповідним банківським документом або підтверджена відповідним банківським документом (підтвердження не вимагається, якщо оплата комісійної винагороди передбачена імпортним договором і за кожним окремим платежем за цим договором не перевищує 50 євро, або еквівалент цієї суми в іншій іноземній валюті).

Пунктом 1.11 передбачено, що експортна операція з поставки продукції, виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг та імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо:

вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

вимоги однорідні;

строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги;

між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд підсумовує, що Інструкція № 134 ( в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) передбачає, що підставою для зняття операції з валютного контролю може бути, зокрема, зарахування зустрічних вимог. Відступлення від вимоги та переведення боргу як підстави для зняття операції з валютного контролю не передбачено.

Крім того, суд звертає увагу, що Позивач надавав суду різні примірники договору про відступлення права вимоги № 06/11-17 від 11.12.2017.

Так, разом із позовною заявою Позивач надав примірник договору № 06/11-17 від 11.12.2017 в пункті 1.3 якого вказано, що право вимоги первісного кредитора до боржника на суму 218594,80 злотих за Основним договором підтверджується платіжними дорученнями № 502573 від 16.05.2018 на суму 128100,00 PLN, № 523705 від 22.05.2018 на суму 64050,00 PLN та № 537779 від 24.05.2018 на суму 24192,72 PLN.

Суд звертає увагу на невідповідність дати договору та дати вказаних у ньому платіжних доручень, а відтак неможливість настання правових наслідків за таким договором.

В подальшому, в підготовчому засіданні від 04.02.2019 Позивач надав інший примірник договору № 06/11-17 від 11.12.2017 в пункті 1.3 якого зазначено, що право вимоги Первісного кредитора до боржника на суму 218594,80 злотих за Основним договором підтверджується оплатами на рахунок "Mint" Sp.z.o.o. (Польща) на суму 193374,00 злотих від 01.09.2017 та на суму 25220,80 злотих від 10.10.2017.

Крім того, суд критично ставиться до того, що Позивач повідомляв Elcon Polska Sp.z.o.o. про необхідність внесення змін до п. 1.3 Договору № 06/11-17 від 11.12.2017 (в попередній редакції) та скеровував новий варіант договору листом від 31.05.2018 № 31/05 (арк. справи 86), тобто вже після надходження коштів від "Mint" Sp.z.o.o. (Польща), які були повернуті на валютний рахунок ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" у зв'язку з невиконанням умов контракту № 3 від 30.08.2017: 21.05.2018 в сумі 128100,00 злотих, 25.05.2018 в сумі 64050,00 злотих та 30.05.2018 в сумі 26444,80 злотих.

Виходячи з наведеного, укладений Позивачем договір уступки права вимоги за № 06/11-17 від 11.12.2017, згідно чинного законодавства, не може бути підставою для зняття банком імпортної операції з контролю за дотримання резидентом установлених законодавством строків розрахунків.

Суд також не приймає покликання Позивача на застосування норм цивільного законодавства до спірних правовідносин.

Суд погоджується, що відносини між позивачем та його контрагентом врегульовані нормами приватного права. Ними не встановлені обмеження щодо зарахування зустрічних однорідних вимог при розрахунках з нерезидентами, припинення чи врегулювання зобов'язань на свій розсуд, навіть з відступленням від положень актів цивільного законодавства.

Водночас, відповідно до частини другої статті 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

У правовому регулюванні публічно-правових відносин між позивачем та контролюючим органом - відповідачем вказані цивільно-правові норми застосовуються опосередковано.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 821/1904/17.

Отже, з огляду на положення частини другої статті 19 Конституції України, при перевірці додержання резидентом своєчасності строків надходження коштів, суб'єкт владних повноважень має керуватися нормами, що регулюють здійснення валютного контролю.

Як вже зазначалося, згідно вказаних норм договір про відступлення права вимоги не може виступати підставою для зняття з контролю імпортної операції.

Суд також не бере до уваги посилання Позивача на положення Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", якими не встановлено заборони на самостійне визначення форми розрахунків по зовнішньоекономічних операціях, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

При оцінці даного доводу Позивача суд керується зазначеними вище висновками про застосування положень договору та цивільного законодавства при правовому регулюванні публічно - правових відносин.

Резидент при здійсненні господарської діяльності не був позбавлений можливості врегулювати договірні відносини з урахуванням загальнодоступних правил валютного контролю або врахувати ризики їх недодержання.

Право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів передбачено частиною другою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікований відповідним Законом України від 17.07.1997 N 475/97-ВР.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 30.10.2018 у справі № 821/1904/17, від 29.01.2019 у справі № 819/2014/17.

Що стосується порушення ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" термінів розрахунків за зовнішньоекономічному контрактом № 3 від 30.08.2017 з фірмою-нерезидентом "Mint" Sp.z.o.o. (Польща), судом встановлено наступне.

ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" укладено контракт від 30.08.2017 № 3 з фірмою нерезидентом "Mint" Sp.z.o.o.05-090, Dawidy Bankowe, ul.Stefana Starzynskiego, 46В, Poland на поставку мінеральних добрив, в кількості товару, асортименті і по цінах згідно специфікацій на кожну партію товару.

На виконання умов вказаного контракту ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" здійснило попередню оплату за товар на загальну суму 355250,80 пол. злотих.

У зв'язку з невиконанням нерезидентом умов договору у повному обсязі, кошти в сумі 218594,80 злотих були повернуті на валютний рахунок ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент".

Згідно з інформацією, що міститься в повідомлені уповноваженого банку ПАТ "Кредобанк" від 04.04.2018 № 52-14111/18, від 05.05.2018 № 52-18999/18, від 06.06.2018 № 52-23908/18, від 08.08.2018 № 52-52-33301/18, виявлено факти порушень чинного законодавства в частині несвоєчасного надходження в законодавчо встановлені строки коштів.

З матеріалів справи вбачається повернення суми попередньої оплати, проведеної нерезидентом у зв'язку з невиконанням сторонами своїх зобов'язань.

Так, в ході проведеної перевірки встановлено, що у зв'язку з невиконанням нерезидентом "Mint" Sp.z.o.o. (Польща) умов контракту № 3 від 30.08.2017, кошти в сумі 218594,80 злотих були повернуті на валютний рахунок ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент":

21.05.2018 на суму 128100,00 злотих, з порушенням термінів розрахунків та продані уповноваженим банком на міжбанківському валютному ринку України по кусу 7,125 грн. за один злотий;

25.05.2018 на суму 64050,00 злотих, з порушенням термінів розрахунків та продані уповноваженим банком на міжбанківському валютному ринку України по кусу 7,094 грн. за один злотий;

30.05.2018 на суму 26444,80 злотих, з порушенням розрахунків та продані уповноваженим банком на міжбанківському валютному ринку України по кусу 7,01 грн. за один злотий.

Вказане не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист фірми нерезидента "Mint" Sp.z.o.o. (Польща) від 30.05.2018 (арк. справи 84), в якому Позивача повідомлено про відсутність перед ним боргу по передоплаті, оскільки такий було повернено фірмою нерезидентом "Mint" Sp.z.o.o. у травні 2018 року на суму 128100, 00 злотих, 64050,00 злотих, 26444,80 злотих.

Як вбачається з розрахунку пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" (арк. справи 14) кошти в сумі 218594,80 злотих були повернуті на валютний рахунок Позивача із порушенням термінів, а саме:

сума 56718,00 злотих, граничний термін надходження яких був 28.02.2018 надійшла на рахунок Позивача 21.05.2018 із порушенням терміну на 82 дні;

сума 25220,80 злотих, граничний термін надходження яких був 08.04.2018 надійшла на рахунок Позивача 21.05.2018 із порушенням терміну на 43 дні;

сума 136656,00 злотих, граничний термін надходження яких був 07.05.2018 надійшла на рахунок Позивача трьома платежами: 21.05.2018 в сумі 46161,20 злотих із порушенням терміну на 14 днів, 25.05.2018 в сумі 64050,00 із порушенням терміну на 18 днів та 30.05.2018 в сумі 26444,80 злотих із затримкою 23 дні.

Як уже зазначалося, до правовідносин у цій справі пріоритетним у застосуванні є Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Суд встановив, що Позивач не звертався із позовом передбаченим частиною третьою статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Стаття 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" визначає, що строки, зазначені у статтях 1 і 2 вказаного Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Порядок віднесення операцій резидентів до зазначених у частині першій цієї статті та умови видачі висновків на перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п'яти робочих днів з дати видачі висновку, зазначеного у частині другій цієї статті, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.

В матеріалах справи відсутні докази, що свідчили б про отримання Позивачем висновку Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на продовження термінів розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом.

Якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням форс-мажорних обставин є відповідна довідка Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, документ уповноваженого органу країни, що підтверджує виникнення форс-мажорних обставин по вищезазначеному контракту відсутній.

Підсумовуючи усе вищенаведене, суд погоджується з висновками Відповідача щодо порушення Позивачем термінів розрахунків по зовнішньоекономічному контракту № 3 від 30.08.2017.

Позивач жодних обґрунтованих аргументів на спростування вказаних висновків податкового органу суду не навів. Доказів протиправності оскаржуваного рішення та підстав для його скасування суду не повідомив.

У зв'язку з наведеним та враховуючи закріплене у статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" право органів доходів і зборів за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, суд вважає правомірним нарахування ТзОВ "Сервіс Кепітал Менеджмент" пені за порушення статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Таким чином, податкове повідомлення - рішення № від 23.11.2018, прийняте ГУ ДФС у Львівській області на підставі Акта перевірки № 2449/13-01-14-03/41425893 від 04.10.2018 в частині нарахування пені у сумі 187193,30 грн. по контракту від 30.08.2017 № 3 з фірмою нерезидентом "Mint" Sp.z.o.o., яким застосовані штрафні санкції за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, суд вважає правомірним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що Відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Кепітал Менеджмент" до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.11.2018 № в частині нарахування пені у сумі 187193,30 грн. по контракту від 30.08.2017 № 3 з фірмою нерезидентом "Mint" Sp.z.o.o. - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено та підписано 12.04.2019.

Суддя Мричко Н.І.