Справа № 263/15472/18
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 р. Справа№263/15472/18

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Зеленов А.С., розглянувши у письмовому провадженні справу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся із позовом до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання не правомірними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області щодо не врахування трудового стажу, під час навчання на денному підготовчому відділені вищого учбового закладу, позивача; зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Маріуполя Донецької області здійснити пенсійну виплату з урахуванням нового коефіцієнту стажу з 19 вересня 2017 року.

В обґрунтування позивач зазначив, що перебуває на обліку у Маріупольському УПФУ як отримувач пенсії за вислугу років з 19 вересня 2017 року відповідно до Закону України № 1058-ІV.

Відповідно до запису у трудовій книжці №8 та №9 позивач перебував слухачем підготовчого відділення Ждановського металургійного інституту, денного навчання, а відповідач не врахував ці обставини при обчисленні його пенсії.

Він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з моменту її призначення та доплату недоотриманої за цей час пенсії та перерахунку з 19 вересня 2017 року. Однак, листом від 16 квітня 2018 року відповідач повідомив його про відсутність законних підстав для перерахунку пенсії з зарахуванням до страхового стажу періоду навчання на підготовчих курсах.

Отже, позивач вважає дії відповідача протиправними та таким, що порушує його конституційні права, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 26 грудня 2018 року Донецького окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 263/15472/18-а.

Ухвалою суду від 29 січня 2019 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду 20 лютого 2019 року було закрито підготовче провадження.

Ухвалою суду від 20 лютого 2019 року замінено відповідача по справі №263/1547218, а саме Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області його правонаступником - Маріупольським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (87548, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27-а, ).

Відповідач заперечив проти задоволення зазначених вимог позивача, просив у задоволенні його позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до наданого відзиву від 15 січня 2019 року вих. № 1080/34-1/19, який надійшов на адресу суду засобами поштового зв'язку 23 січня 2019 року відповідач зазначив, що застосування для розрахунку пенсії за віком показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з призначенням пенсії, не має законних підстав.

Окрім того, як аргумент для відмови у задоволенні позову, відповідач зауважив, що час перебування позивача на підготовчому відділенні при Жданівському металургійному інституті з 30 листопада 1973 року по 05 серпня 1974 року не є навчанням у вищому навчальному закладі, а тому не може бути зараховано до стажу роботи для призначення пенсії.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугою років, призначену на підставі відповідно до Закону України № 1058-ІV.

Відповідач - Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Як встановлено судом, позивач у 2017 році звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом, за яким просив суд зобов'язати Центральне УПФУ здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 календарні роки та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, в якому суд вирішив позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області про застосування середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, задовольнити частково та зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області (місцезнаходження: вул. Зелінського, 27а, м. Маріуполь, ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) пенсії за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2014-2016 роки у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, починаючи з 19.09.2017 з урахуванням фактично виплаченої йому пенсії та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (місцезнаходження: вул. Зелінського, 27а, м. Маріуполь, ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) 1/2 частку понесених ним судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Згодом позивач звернувся до відповідача щодо спірного питання про перебування позивача на підготовчому відділенні при Жданівському металургійному інституті з 30 листопада 1973 року по 05 серпня 1974 року та про перерахунок пенсії за рішенням суду з 19 вересня 2017 року.

Відповідач листом від 16 квітня 2018 року № 1174-90-01 позивачу повідомлено, що борг після перерахунку пенсії за рішенням суду за період з 19 вересня 2017 року будуть отримані позивачем у травні 2018 року разом з основним розміром пенсії.

В трудовій книжці позивача містяться наступні записи:

- 30 листопада 1973 року був зарахований слухачем підготовчого відділення Жданівського металургійного інституту;

- 05 серпня 1974 року був зарахований студентом І курсу зазначеного інституту.

Позивач вважає, що за нормами законодавства, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, час навчання на підготовчому відділенні за денною формою навчання не переривав трудового стажу, а тому, час навчання позивача на підготовчому відділенні підлягає зарахуванню до трудового стажу. Крім того , зазначив, що після закінчення навчання ПО «Ждановтяжмаш» надав позивачу місце роботи, згідно отриманої освіти.

Враховуючи наведені обставини позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно записів у трудовій книжці, позивач 30 листопада 1973 року був зарахований слухачем підготовчого відділення Жданівського металургійного інституту. В подальшому 05 серпня 1974 року був зарахований студентом І курсу зазначеного інституту.

Пунктом "д" ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

В Положенні про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, яке затверджене наказом Міністерства вищої та середньої освіти СРСР від 29.09.1969 року №712, зазначено, що підготовчі відділення, саме як і підготовчі курси, створюються для загальноосвітньої підготовки молоді для вступу до вищого навчального закладу. Тільки після закінчення цієї підготовки особа намагатиметься вступити на навчання до вищого навчального закладу.

Отже, на думку відповідача, для зарахування до страхового стажу періоду часу навчання на підготовчому відділені немає підстав.

Разом з тим, на підставі Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 року № 637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі й клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Згідно з Положенням про підготовче відділення при вищому навчальному закладі. підготовчі відділення, як і підготовчі курси, створюються з метою загальноосвітньої підготовки для вступу до вищого навчального закладу, навчання в яких дає право вступу до цих навчальних закладів без вступних іспитів.

Навчання на підготовчих відділеннях (курсах) є додатковою послугою навчального закладу, мета якої - підготовка до вступу до навчального закладу. Оскільки після навчання на підготовчих відділеннях (курсах) особа не здобуває певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівня, до стажу роботи зараховується лише період з дня зарахування студентом 1-го курсу вищого навчального закладу до закінчення чи відрахування.

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно п. "д" ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатур.

Відповідно до пп. "і" п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590 крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.

Пунктом 21 Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, затвердженого наказом Міністерства вищої та середньої освіти СРСР від 14 липня 1987 року №504 передбачалось, що час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу.

Судовим розглядом встановлено, що в період з 27 грудня 1971 року по 01 грудня 1973 року позивач працював електромонтером, а після звільнення на навчання був направлений керівництвом на навчання на підготовче відділення (денна форма навчання) Ждановського металургійного інституту.

Згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України та статтею 62 Закону №1788 "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Під час навчання позивача на підготовчому відділені діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.

Такий запис в трудову книжку позивача зроблений ОСОБА_3

Враховуючи те, за нормами законодавства, що діяло у 1981 році, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, час навчання на підготовчому відділенні за денною формою навчання не переривав трудового стажу, суд приходить до висновку про те, що час навчання позивача на підготовчому відділенні (денна форма навчання) в Ждановському інституті підлягає зарахуванню до його трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 17.11.2016 року по справі К/800/23674/15.

Враховуючи наведене, суд вважає протиправною відмову відповідача щодо не включення до страхового стажу позивача періоду навчання на підготовчому відділенні з денною формою навчання у Ждановському інституті в період з 30 листопада 1973 року по 05 серпня 1974 року та проведення перерахунку призначеної пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 3-4 ст. 245 КАС України).

Із змісту вказаних норм видно, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб'єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що судом встановлено протиправність відмови відповідача включити до страхового стажу періоду навчання на підготовчому відділенні з денною формою навчання у Ждановському інституті в період з 30 листопада 1973 року по 05 серпня 1974 року та проведення перерахунку призначеної пенсії, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі та, з метою захисту порушених прав позивача, зобов'язати відповідача провести перерахунок загального трудового (страхового) стажу та призначеної пенсії з урахуванням періоду навчання на підготовчому відділенні з денною формою навчання у у Ждановському металургійному інституті в період з 30 листопада 1973 року по 05 серпня 1974 року, починаючи з 19 вересня 2017 року з урахуванням встановлено судовим рішенням № 263/14778/17 коефіцієнту стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийнятого ним рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. згідно квитанції від 10 листопада 2018 року.

Таким чином, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не включення до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання на підготовчому відділенні з денною формою навчання у Ждановському металургійному інституті в період з 30 листопада 1973 року по 05 серпня 1974 року та проведення перерахунку призначеної пенсії.

Зобов'язати Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок загального трудового (страхового) стажу та призначеної пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду навчання на підготовчому відділенні з денною формою навчання у Ждановському металургійному інституті в період з 30 листопада 1973 року по 05 серпня 1974 року, починаючи з 19 вересня 2017 року з урахуванням встановлено судовим рішенням №263/14778/17 коефіцієнту стажу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь ОСОБА_1.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 12 квітня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Зеленов А.С.