Справа № 583/354/19
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/354/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Сумській області Грінфельд Артема В'ячеславовича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2019 року позивач подав до суду адміністративний позов, в якому просить визнати дії інспектора УПП в Сумській області Грінфельд А.В. щодо притягнення його (ОСОБА_1.) до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.01.2019 р. поліцейським УПП в Сумській області Грінфельд А.В. було винесено постанову серії НК № 774553 про притягнення його (ОСОБА_1.) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 грн. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, так як правил дорожнього руху він не порушував, а дії поліцейського при її винесенні є протиправними з огляду на наступне.

Правил дорожнього руху він (ОСОБА_1.) не порушував, 09.01.2019 р. близько 10.30 год. він рухався з пров. Зелений по вул.. Першотравнева м. Охтирка, на власному автомобілі з причепом, в якому він віз своїх свиней. Коли він повернув на вул.. Кожедуба, працівники поліції, які поліцейським автомобілем їхали позаду нього, зупинили його за допомогою проблискових маячків та звукового спецсигналу. Двоє працівників поліції вийшли з автомобіля, підішли до нього та не представившись, не пояснивши причини зупинки, почали ходити навколо його автомобіля та шукати до чого б причепитися. Потім особи у формі почали вимагати, щоб він (ОСОБА_1) надав документи на свиней. Він (ОСОБА_1.) спитав у поліцейських, навіщо їм документи на свиней, однак відповіді не отримав. Він (ОСОБА_1.) попросив, щоб працівники поліції назвали причину його зупинки та показали йому їх посвідчення. Працівники поліції повідомили, що в нього не працює лівий габарит. На це він вийшов з автомобіля, ввімкнув світлові прилади на своєму автомобілі - все працювало. Однак поліцейські після цього стали вимагати, щоб він пред'явив їм документи. Він (позивач) відповів, що всі документи у нього є (він весь час тримав їх в руках), показав їх поліцейським та повідомив, що надасть їх на ознайомлення після того, як особи у формі представляться, пред'являть посвідчення, назвуть причину його зупинки та нададуть докази, що ним вчинено правопорушення. На це особа у формі, що була за кермом автомобіля, заявила, що він (позивач) затриманий ним і вони проводитимуть розгляд справи, складатимуть протокол чи постанову. Потім працівник поліції побачив, що у нього ОСОБА_1.) на автомобілі відсутнє дзеркало заднього виду, яке він (ОСОБА_1.) щойно зняв, щоб відігріти від намерзлого льоду. Він (ОСОБА_1.) попросив працівника поліції роз'яснити йому його права, і особа у формі назвала ст. 63 Конституції і ст. 268 КУпАП, повідомивши, що він (позивач) має право на ознайомлення з матеріалами справи та на правову допомогу. Він (позивач) заявив, що бажає скористатися правовою допомогою, та попросив відкласти розгляд справи, так як йому потрібен час, щоб знайти адвоката. Однак поліцейські йому не надали такої можливості. Він (ОСОБА_1.) двічі набирав 102 та намагався викликати наряд поліції через незаконні дії працівників поліції, які його зупинили, однак йому по телефону повідомили, що це сумчани і вони їм не підпорядковуються. Потім один з працівників поліції повідомив, що на нього вже складено протокол чи постанову. Через деякий час його відвезли до Охтирського ВП, де заштовхали його до кімнати навпроти чергової частини. Потім особа, що була за кермом автомобіля, провела таємний розгляд справи, сказавши, що 21.01.2019 буде суд, де його (позивача) точно позбавлять права керування транспортними засобами. Про існування оскаржуваної постанови він (позивач) дізнався 17.01.2019 р., коли отримав листа з УПП Сумської області, в якому було надіслано протокол (справа по якому була закрита суддею Охтирського міськрайонного суду Ярошенко Т.О. 24.01.19) та постанову серія НК № 774553, яка була винесена інспектором УПП в Сумській області Грінфельд А.В. На місці події зміст постанови йому не оголошували, її копію йому не вручали. Вважає, що дії інспектора по притягненню його (позивача) до адміністративної відповідальності є протиправними, а відтак винесена постанова є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Відповідач - інспектор УПП в Сумській області Грінфельд А.В. в судовому засіданні позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому просить залишити без змін постанову НК № 774553 від 09.01.2019 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським роти № 3 батальйону УПП в Сумській області Грінфельд А.В., а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення. В судовому засіданні відповідач пояснив, що 09.01.2019 р. згідно з розстановкою сил він (Грінфельд А.В.) разом з напарником - поліцейським Сальник М. ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Охтирка. Близько 10.35 год. на вулиці м. Охтирка (назву вулиці він не пам'ятає) під час руху на службовому автомобілі патрульної поліції, ним було виявлено автомобіль позивача ВАЗ-2111, який рухався їм назустріч, даний автомобіль був з технічною несправністю, а саме: без передбаченого конструкцією дзеркала заднього виду, чим водій порушив п. 31.4.7 а ПДР України. П. 1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм ПДР. За допомогою проблискових маячків та спец сигналу транспортний засіб позивача було зупинено. Таким чином зупинка автомобіля позивача працівниками поліції відбулася через порушення позивачем вимог ПДР України. Відповідно до п.2.4 а ПДР водій механічного транспортного засобу на вимогу поліцейського повинен пред'явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 ПДР, в тому числі й водійське посвідчення та реєстраційний документ на транспортний засіб. Позивачу було роз'яснено причину зупинки, що було зафіксовано на бодікамеру. Однак позивач відмовився пред'явити документи. Він (Грінфельд А.В.) пояснив позивачу, що він порушив вимоги п. 2.4 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Позивач знову відмовився пред'явити документи, мотивуючи тим, що не згоден з причиною зупинки. Після чого він (Грінфельд А.В.) роз'яснив позивачу вимоги ст.. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомив, що справа буде розглядатися на місці скоєння правопорушення. Так як позивач відмовився назвати своє прізвище, ім'я та по-батькові, його було доставлено до Охтирського відділу поліції, складено протокол затримання. 09.01.2019 р. на місці зупинки транспортного засобу в присутності позивача він (Грінфельд А.В.) розглянув справу про адміністративне правопорушення та виніс постанову НК № 774553, копію якої позивач відмовився отримати. Факт вчинення позивачем правопорушення та процедура розгляду справи фіксувалась на відео реєстратор службового автомобіля та на нагрудну бодікамеру. З відеозапису вбачається, що позивач керував транспортним засобом без дзеркала заднього виду в порушення вимог п. 31.4.7 а ПДР України, що і було підставою для зупинки та перевірки документів. Також позивач не пред'явив на законну вимогу працівника поліції документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України. Вважає, що він (Грінфельд А.В.) діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обгрунтовано, сумлінно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Заслухавши пояснення позивача, його представників, пояснення відповідача, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що поліцейським роти № 3 батальйону УПП в Сумській області сержантом поліції Грінфельд А.В. 09.01.2019 р. було винесено постанову серія НК № 774553 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно даної постанови ОСОБА_1 09.01.2019 р. о 10 год. 35 хв. в м. Охтирка по вул. Івана Кожедуба керував транспортним засобом ВАЗ-2111 реєстраційний номер НОМЕР_1 з технічною несправністю, при перевірці документів відмовився їх пред'являти, чим порушив п. 2.4 а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Суд вважає, що постанова серія НК № 774553 від 09.01.2019 р. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі по тексту - Інструкція № 1395).

Згідно з п.п.1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що дійсно відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Разом з тим, зміни до ст.258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України.

З огляду на викладене, суд вважає, що не складення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи на місці вчинення правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Не заперечуючи про наявність у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, суд вважає за необхідне зазначити, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Відповідно до розділу І Інструкції № 1395, яка є спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом, що визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Згідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Зідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з постанови серія НК № 774553 ОСОБА_1 09.01.2019 р. о 10 год. 35 хв. в м. Охтирка по вул. Івана Кожедуба керував транспортним засобом ВАЗ-2111 реєстраційний номер НОМЕР_1 з технічною несправністю, при перевірці документів відмовився їх пред'являти, чим порушив п. 2.4 а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст.. 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо, зокрема, існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

Факт вчинення порушення ПДР позивач не визнає, та зазначає, що вже після зупинки транспортного засобу працівники поліції почали шукати технічні несправності автомобіля, вказавши спочатку на те, що не горів лівий габарит, потім - що відсутнє дзеркало заднього виду.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що при розгляді справи не були надані та досліджені докази, не пред'явлено відео-, фотофіксацію, не допитано свідків, не надано право надати йому свої пояснення, не забезпеченого його право на захист.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження встановлення відповідачем факту порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем до відзиву на позовну заяву надано диск з відеозаписом.

З наданого відеозапису з нагрудної камери вбачається, що поліцейський підійшов до водія та зазначив, що оскільки позивач порушив ПДР України, то поліцейський відповідно до п.2.4 ПДР України має підставу вимагати у водія пред'явити документи, передбачені п.2.1 ПДР України.

Однак, дослідивши надай відеозапис, суд зазначає, що з нього не вбачається руху транспортного засобу з технічною несправністю.

Крім того, постановою Охтирського міськрайонного суду № 583/186/19 від 24.01.2019 р. провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП (керування 09.01.2019 р. о 10.35 год. транспортним засобом без передбаченого конструкцією транспортного засобу дзеркала заднього виду), яке стало підставою для зупинки транспортного засобу, - закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Відповідачем не надано суду доказів вчинення правопорушення, тобто в матеріалах справи відсутні дані, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач вчинив порушення, за яке передбачена відповідальність згідно ч.4 ст.121 КУпАП.

Таким чином, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Враховуючи викладене, суд вважає неправомірною вимогу поліцейського до позивача про пред'явлення документів, передбачених п.2.1 ПДР України.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Крім того, відповідачем не надано доказів, які б вказували що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності були досліджені докази, заслухано пояснення ОСОБА_1, розглянуто його клопотання, забезпечено його право скористатися юридичною допомогою адвоката.

З наданого відеозапису встановлено, що відповідачем не була дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення. На відеозаписі зафіксовано лише початок розгляду справи, зокрема поліцейський представився та пояснив, яка справа розглядається, роз'яснив позивачу положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Однак поліцейським не було вирішено клопотання позивача про надання доказів вчинення правопорушення, яке стало підставою для зупинки транспортного засобу, не були досліджені докази, не вирішені клопотання позивача, не оголошено прийняте у справі рішення, крім того, з наданого відеозапису вбачається, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст..126 КУпАП було розглянуто одним поліцейським - Сальник М.О., а постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП було винесено іншим поліцейським - Грінфельд А.В.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова про справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Відповідно до п. 1 розділу ІV Інструкції № 1395 з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Тобто відповідно до вимог чинного законодавства посадова особа - в даному випадку поліцейський Сальник М.О., який розглядав справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, повинен був винести постанову та підписати її.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та порушено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що є самостійною підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем до суду належних та допустимих доказів правомірності винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 774553, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., не надано, порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про її протиправність.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач, складаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову серії НК № 774553 винесену 09.01.2019 року поліцейським роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області сержантом поліції Грінфельд А.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо клопотання позивача про постановлення окремої ухвали, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Отже, окрема ухвала виноситься судом у зв'язку з виявленням під час судового розгляду порушення законності з боку, зокрема, суб'єкта владних повноважень, які не охоплюються предметом спору та не можуть бути усунені шляхом розв'язання спору по суті. При цьому такі порушення мають негативно впливати на стан суб'єктивних прав та обов'язків особи у публічно-правових відносинах.

Для постановлення окремої ухвали необхідним є встановлення під час розгляду справи порушення закону безпосередньо щодо прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, з метою усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, якщо такі порушення не усуваються судовим рішенням по суті спору. Разом з тим, суд, встановивши протиправність прийнятої відповідачем постанови, ухвалив рішення про її скасування, чим повністю усунув допущені порушення закону щодо позивача, а тому підстави для постановлення окремої ухвали - відсутні.

Керуючись ст. ст. 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 134, 139, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області сержанта поліції Грінфельда А.В. по притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1.

Скасувати постанову серії НК № 774553 винесену 09.01.2019 року поліцейським роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області сержантом поліції Грінфельд А.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Плотникова Н.Б.