Справа № 520/3029/19
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3029/19
Провадження № 2-а/520/125/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Шевчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Інспектора патрульної поліції в м. Одесі 4 батальйону 1 роти УПП в Одеській області ДПП Носуленко Тетяни Миколаївни,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2019року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції в м. Одесі 4 батальйону 1 роти УПП в Одеській області ДПП Носуленко Тетяни Миколаївни, в якому просить суд визнати дії Інспектора патрульної поліції в м. Одесі 4 батальйону 1 роти УПП в Одеській області ДПП Носуленко Тетяни Миколаївни протиправними, скасувати постанову серії НК №590994 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 09 грудня 2018 року інспектором патрульної поліції в м. Одесі 4 батальйону 1 роти УПП в Одеській області ДПП Носуленко Т.М. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія НК №590994, відповідно до якої його визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП України, а саме: здійснення проїзду на жовтий сигнал світлофора.

На думку позивача, постанова є протиправною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, при цьому, відповідач лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком винесення незаконної та необґрунтованої постанови, у зв`язку з чим, позивач вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню.

Так, позивач вказує, що 09 грудня 2018 року о 00 годині 55 хвилин, він рухався на своєму автомобілі Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Академіка Корольова, на перехресті біля будинку №49/2 по вул. Академіка Корольова в м. Одесі він здійснив проїзд на зелений мигаючий знак світлофора. Цей факт чітко підтверджується відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля працівників патрульної поліції, які були на місці події, і правилами дорожнього руху України не заборонено проїзд на зелений мигаючий знак світлофора.

Однак, як зазначає позивач, за фактом проїзду на жовтий сигнал світлофора, працівники патрульної поліції склали постанову, яка була надіслана йому рекомендованим листом 10 грудня 2018 року, і згідно листа ПАТ «Укрпошта», рекомендований лист від УПП в Одеській області він отримав лише 17 січня 2019 року і тільки на той момент дізнався про існування вказаної постанови.

Разом з тим, позивач стверджує, що він не порушував вимог Правил дорожнього руху України, адже їхав на мигаючий зелений сигнал світлофора, а жовтий сигнал загорівся, коли він вже перебував на перехресті, і для того, щоб не створювати аварійну ситуацію він продовжив рух, керуючись ПДР України.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП., однак винесена постанова не відповідає даним вимогам, так як в ній не зазначено порядок її оскарження.

Також позивач вказує на те, що при винесенні даної постанови не були враховані вимоги ст. 268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: його право на юридичну допомогу, збір і надання доказів, а також на присутність під час розгляду справи, в даному випадку він був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законодавством при винесенні оскаржуваної постанови.

Вважаючи дану постанову незаконною, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності, позивач зазначає, що він оскаржив зазначену постанову до начальника управління патрульної поліції в Одеській області Рибака Ю.В., однак 05 лютого 2019 року отримав в Управлінні патрульної поліції в Одеській області відповідь на скаргу, в якій вказано, що він не має поважних причин для поновлення строку на оскарження, тому скаргу було залишено без розгляду, однак було вказано, що він має право оскаржити постанову в суді в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

З урахуванням викладеного, Ванецьянц Левон Суренович звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 15.02.2019року адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції в м. Одесі 4 батальйону 1 роти УПП в Одеській області ДПП Носуленко Тетяни Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення було залишено без руху. Роз`яснено ОСОБА_1 , що він має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

25.02.2019року від Ванецьянц Левона Суреновича до канцелярії суду надійшла заява про визнання поважною причину пропуску для подання адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, та поновлення строку для подання адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В. С. від 26.02.2019 року було визнано поважними причинипропуску строку для звернення до адміністративного суду, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Інспектора патрульної поліції в м. Одесі 4 батальйону 1 роти УПП в Одеській області ДПП Носуленко Тетяни Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції в м. Одесі 4 батальйону 1 роти УПП в Одеській області ДПП Носуленко Тетяни Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідач - Інспектор патрульної поліції в м. Одесі 4 батальйону 1 роти УПП в Одеській області ДПП Носуленко Тетяни Миколаївни у строк, зазначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відзив на позов не надав.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції у строк, зазначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, письмових пояснень щодо позову або відзиву не надав.

Однак, 26.03.2019 року надіслав на електрону адресу суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Судом було відмовлено у задоволення вказаної заяви, оскільки при відкритті провадженні у справі суд визнав поважними причинипропуску строку для звернення до адміністративного суду та поновив ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Інспектора патрульної поліції в м. Одесі 4 батальйону 1 роти УПП в Одеській області ДПП Носуленко Тетяни Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 09.12.2018року Інспектором патрульної поліції в м. Одесі 4 батальйону 1 роти УПП в Одеській області ДПП Носуленко Тетяною Миколаївною складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №590994, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок.

У вказаній постанові серії НК №590994 від 09.12.2018року, інспектором патрульної поліції було зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, що 09.12.2018року о 00 годин 55 хвилин, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, здійснив проїзд на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з оскаржуваної постанови 09.12.2018року о 00 годин 55 хвилин, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, здійснив проїзд на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» Правила дорожнього руху України.

Вказана обставина зафіксована інспектором патрульної поліції за допомогою відео реєстратора, закріпленого в службовому автомобілі поліції, здійсненому на підставі ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Вказаний відеозапис було додано позивачем до позовної заяви.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, показання відеозапису з відео реєстратора, закріпленого в службовому автомобілі поліції, є належним та допустимим доказом в розумінні КУпАП; такі показання доводять наявність адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п. 8.7.3 Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис події, з якої чітко вбачається, що автомобіль здійснив проїзд саме на жовтий сигнал світлофора.

Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що в момент під`їзду позивача до перехрестя, вже був ввімкнений зелений миготливий сигнал світлофору.

Таким чином, у суду відсутні сумніви щодо того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, здійснив проїзд на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Суд, дослідивши постанову, приходить до висновку, що вона відповідає вимогам закону та підстави для її скасування відсутні.

Крім того, позивачем не викладені обставини і не зазначені докази з приводу того, в чому полягає позбавлення відповідачем можливості позивачу скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Жодних письмових зауважень з цього приводу в оскаржуваній постанові позивачем не було зроблено.

Отже, відповідачем, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП .

Посилання позивача на порушення працівниками поліції Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р. при винесенні постанови в даному випадку не впливають на її законність та обґрунтованість.

Доводи позивача про те, щовинесена постанова не відповідає даним вимогам, так як в ній не зазначено порядок її оскарження, а також те, що він був позбавлений можливості скористатися юридичною допомогою, наданням доказів, не можуть бути виключною підставою для скасування постанови, з врахуванням інших вищенаведених судом доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У відповідності до положення ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як роз`яснив Конституційний Суд України в рішенні №5-рп/2015 від 26 травня 2015року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення , положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 та п.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена частинами першою, другою і третьою статті 122, КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, посилання позивача на те, що він був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи судом до уваги не приймаються.

Вищевикладене свідчить про правомірність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. відповідно до винесеної постанови серії НК №590994 від 09.12.2018року, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції в м. Одесі 4 батальйону 1 роти УПП в Одеській області ДПП Носуленко Тетяни Миколаївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 241-246, 160 - 163, 286, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції в м. Одесі 4 батальйону 1 роти УПП в Одеській області ДПП Носуленко Тетяни Миколаївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Петренко В. С.