Справа № 1340/3547/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/353/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року (головуючий суддя Брильовський В.М., м.Львів, повний текст складено 26.11.2018) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до головного управління Національної поліції у Львівській області визнати протиправними та скасувати накази № 462 о/с від 16.07.2018, № 2248 від 21.06.2018, поновити його на посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ начальника головного управління Національної поліції у Львівській області № 462 о/с від 16.07.2018 «По особовому складу» в частині звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_1 дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області. Визнано протиправним та скасувати наказ начальника головного управління Національної поліції у Львівській області № 2248 від 21.06.2018 «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Яворівського ВП». Поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 20 липня 2018 року. Стягнуто з головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20.07.2018 по 15.11.2018 у розмірі 33671 грн 05 коп, з урахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції головне управління Національної поліції у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що наказова частина Наказу №2248 від 21.06.2018 «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Яворівського ВП» звучить так: «За грубі порушення службової дисципліни, основних обов'язків поліцейського, передбачених ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію України» в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, вимог п. 2 розділу II, п.п. 3,4 Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, на дільничного офіцера поліції сектору превенцїї патрульної поліції Яворівського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1, накласти дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції».

У наказовій частині даного наказу, жодним чином не використовувалось словосполучення «сімейний конфлікт».

В самому ж наказі №462 о/с зазначено: «Відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію України від 02.07.2015 №580-VІІ, звільнити зі служби в поліції: за п. 6 ч. 1 ст. 77-у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України».

В даному наказі також жодним чином не вживається словосполучення «сімейний конфлікт» як підстава звільнення позивача зі служби.

Оскаржуваний наказ №462 о/с від 16.07.2018 не видавався на підставі п. 10 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію України», оскільки відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення не виключає можливості притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

Окрім того, в своєму рішенні суд першої інстанції не вказав, що ГУНП у Львівській області при проведенні службового розслідування було враховано попередню поведінку позивача, а саме те, що в останнього було діюче дисциплінарне стягнення, а саме догана: за порушення службової дисципліни, зокрема вимог ст.ст.7,8 ЗУ «Про ОРД». Такі відомості містяться у послужному списку позивача.

Також ГУНП у Львівській області не була врахована негативна характеристика позивача підписана начальником Яворівського ВП ГУНП у Львівській області І.М. Мухи від 16.07.2018.

Враховуючи вищенаведене, апелянт вважає, що суд в своєму рішенні не врахував положень ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС де вказано, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Із положень ст.19 ЗУ «Про Національну поліцію України» випливає, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та з дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п. є) ст. 63 Розділу VII Постанови КМУ №114 «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ»: Особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): за порушення дисципліни.

Згідно матеріалів службового розслідування позивача звільнено із служби в поліції у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни, а внесення відомостей до 0РДР за ст. 125 КК України стало підставою для призначення службового розслідування.

Також апелянт зазначає, що наказ №2248 від 21.06.2018 «Про накладення дисциплінарного стягнення» видавався на підставі проведеного службового розслідування від 13.06.2018 в якому встановлено факт грубого порушення службової дисципліни.

З огляду на вказане, за вчинення дисциплінарного проступку, який полягав у порушенні ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію України», п. 2 розділу II, п.п. 3,4 Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затвердженого Наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, на позивача було правомірно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 травня 2018 року до ГУ НП у Львівській області надійшла інформація про те, в Яворівський ВП ГУ НП у Львівській області поступила письмова заява ОСОБА_3 по факту спричинення їй тілесних ушкоджень чоловіком, дільничним офіцером поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1, під час сімейного скандалу за місцем проживання. Виїздом на місце події та при спілкуванні із ОСОБА_3, остання повідомила, що 26.05.2018 під час сімейного конфлікту, який виник між нею та чоловіком ОСОБА_1 під час сімейного скандалу чоловік заподіяв їй тілесні ушкодження. Просила вжити належних заходів до її чоловіка ОСОБА_1 Відомості 27.05.2018 СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області внесено до ЄРДР №0000651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Наказом ГУНП у Львівській області від 29.05.2018 року №1898 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР №0000651 за ч. 1 ст. 125 КК України, щодо спричинення дільничним офіцером поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення. Висновком службового розслідування від 13.06.2018 рекомендовано за грубе порушення службової дисципліни, вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, вимоги п. 5 розділу І, п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у спричиненні сімейного конфлікту та написанні заяви 26.05.2018 на гр. ОСОБА_1 про що 27.05.2018 СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області внесено до ЄРДР №0000651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на дільничого офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції ГУНП ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 2248 від 21.06.2018 «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Яворівського ВП» на капітана поліції ОСОБА_1 дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 462 о/с від 16.07.2018 «По особовому складу» звільнено зі служби капітана поліції ОСОБА_1 дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до статті 17 Закон України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно п.п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 цього Закону поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді (пункти 1, 2, 6 частини першої).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 19 цього Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина перша).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закон України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 № 901-VIII визначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 29, ст. 245 із наступними змінами, далі - Дисциплінарний статут).

Оскільки, дисциплінарний статут Національної поліції України, який затверджений Законом України від 15.03.2018, набуває чинності лише з 07.10.2018, на працівників рядового і начальницького складу Національної поліції України поширюється дія дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України (ДС ОВС), затвердженого Законом України від 22.02.2006.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарних стягнень.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено порядок накладання дисциплінарних стягнень.

Згідно з частинами першою та другою цієї статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України (частина четверта).

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення (частина п'ята).

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ (частина шоста).

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу (частина восьма).

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (частина десята).

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (частина п'ятнадцята).

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою належної організації заходів, спрямованих на захист прав і свобод людини, зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ, попередження надзвичайних подій за участю особового складу, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, а також підвищення ефективності роботи підрозділів кадрового забезпечення наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Пункт 1.2 Інструкції №230 визначає службове розслідування як комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Згідно з пунктом 2.1 Інструкції № 230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Оформлення матеріалів службового розслідування регламентовано у розділі VIII Інструкції № 230. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником (пункт 8.7.).

Згідно з пунктом 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Пунктом 3 розділу ІV Правил № 1179 визначено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об'єктивним.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3щодо сімейоног конфлікту надала письмове пояснення в якому повідомила, що 26.05.2018 вона знаходячись вдома звернулась в поліцію по факту нанесення їй тілесних ушкоджень від чоловіка. Вищевказані відомості 27.05.2018 СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області внесено до ЄРДР №0000651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Начальник ГУНП у Львівській області наклав на ОСОБА_1 найсуворіше із можливих дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції. Це рішення ґрунтується на висновку службового розслідування про те, що позивач вчинив грубе порушення службової дисципліни, вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, вимоги п. 5 розділу І, п. З розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у спричиненні сімейного конфлікту та написанні заяви 26.05.2018 на гр. ОСОБА_1 про що 27.05.2018 СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області внесено до ЄРДР №0000651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

04.06.2018 кримінальне провадження № 0000651, яке було внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України в зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Висновки службового розслідування ґрунтуються на поясненнях працівників поліції ОСОБА_4-начальника сектору превенції патрульної поліції Яворівського ВП ГУНП у Львівській області та ОСОБА_5 - начальника сектору превенції патрульної поліції Яворівського ВП ГУНП у Львівській області. Вказані пояснення в свою чергу базуються на повідомленнях чергового по ВП, який повідомив їм про конфлікт позивача з дружиною.

Суд першої інстанції зазначає, що події мали місце в неробочий час позивача.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Тобто цей крайній захід дисциплінарного впливу може застосовуватись за скоєння поліцейським дисциплінарного проступку, який є несумісним з подальшим проходженням служби в органах Національної поліції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не надав доказів того, що участь позивача у сімейному конфлікті завдали істотної шкоди інтересам служби чи такі дії порочать честь працівника поліції, підривають довіру та авторитет органів поліції та є несумісним із подальшим проходженням служби. Внаслідок сімейної сварки не було завдано шкоди життю, здоров'ю чи майну третіх осіб; таке сталося у час для відпочинку, коли поліцейський перебував поза службою. Суд вірно вважав, що сам по собі факт сімейного конфлікту позивача і дружини не може слугувати підставою для висновку про порушення ОСОБА_1 в позаробочий час службової дисципліни.

Крім того, у відзиві представник відповідача зазначає, що громадянин ОСОБА_1 згідно ст. 63 Конституції України відмовився від надання будь - яких пояснень. Однак, вказана обставина жодним чином не відображена у Висновку службового розслідування.

До матеріалів службового розслідування долучено пояснення інспектора СРПП Яворівського ВП ОСОБА_6 та інспектора СРПП Яворівського ВП ОСОБА_7 Однак, вказані пояснення не відображені у висновку службового розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Цей принцип так само застосовується до процедур, що були використані для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, включаючи процес прийняття оскаржуваного наказу.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі Серявін та інші проти України Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в рішенні ЄСПЛ по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії» і «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер'їлдіз проти Туреччини»).

Суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов'язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів. Так, на думку ЄСПЛ, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад.

З врахування наведеного вище, суд першої інстанції вірно вважав, що накази головного управління Національної поліції у Львівській області №2248 від 21.06.2018 «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Яворівського ВП» підлягає скасуванню та №462 о/с від 16.07.2018 «По особовому складу» в частині звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_1 дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області підляють скасуванню.

Також суд першої інстанції правильно зазначив, що згідно ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно ч. 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

На виконання статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», Постанови КМ України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» прийнятий наказ №260 від 06.04.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Відповідно до п. 9 цього Порядку № 260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата. Отже, грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів.

Наказом ГУНП у Львівській області №462 о/с від 16.07.2018 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 19.07.2018, оскільки, день звільнення (19.07.2018) є останнім днем служби, суд вірно вважав, що позивач підлягає поновленню на службі з 20.07.2018.

Відповідно до наданої ГУНП у Львівській області довідки про доходи від 26.10.2018 року №341/68 розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 перед звільненням за травень 2018 року становив 8629,98 грн, за червень 2018 року - 8629,98 грн, усього - 17259,96 грн. При цьому, середньоденне грошове забезпечення позивача, згідно вказаної довідки, складає 282,95 грн. Період вимушеного прогулу позивача обраховується починаючи з першого дня після звільнення до прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді (20.07.2018 по 15.11.2018) і становить 119 днів. Отже, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу складає 33671,05 грн (119*282,95грн./день).

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року по справі № 1340/3547/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.М. Судова-Хомюк

повний текст складено 09.04.2019