Справа № 826/15421/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 квітня 2019 року № 826/15421/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Київського квартирно-експлуатаційного управління

про визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати дії Київського квартирно-експлуатаційного управління щодо надання неповної інформації на письмовий запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 03.09.2018 згідно з вимогами Закону України «Про доступ до публічної інформації» протиправними;

- зобов'язати Київське квартирно-експлуатаційне управління надати ОСОБА_1 достовірний, повний та точний Список осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, за формою згідно з додатком 11 до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями станом на 1 січня 2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2018р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на те, що 03.09.2018р. він звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації - списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень за формою згідно з додатком 11 до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. Проте у відповіді на запит позивачем було отримано лише список осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень по гарнізону міста Київ станом на 01.01.2018, який не містить заповнення за встановленою формою - прізвище, ім'я, по-батькові військовослужбовця та членів його сім'ї, які перебувають разом з ним на обліку. Вказане, на думку позивача є порушенням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що особи, які перебувають у списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилого приміщення не отримували ні бюджетні кошти, ні майно, в розумінні ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації». За таких умов персональні дані осіб, які перебувають у списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилим приміщенням підлягають знеособленню, відповідно до положень Закону України «Про захист персональних даних».

Дослідивши матеріали справи, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив, що 03 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського квартирно-експлуатаційного управління із запитом на отримання публічної інформації - Списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень за формою згідно з додатком 11 до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями станом на 1 січня 2018 року. Даний запит відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано відповідачем 05 вересня 2018 року.

У відповідь на запит відповідачем було надіслано лист-відповідь від 10.09.2018р. № 303/25-5372, до якого було додано Список осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень по гарнізону міста Київ на 01.01.2018р., який не містить заповнення за встановленою формою - прізвище, ім'я, по-батькові військовослужбовця та членів його сім'ї, які перебувають разом з ним на обліку.

Позивач вважає таку відповідь неповною, такою що надана з порушенням ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» у зв'язку з чим просить зобов'язати відповідача надати достовірний, повний та точний Список осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Як зазначає позивач, протягом семи років з часу взяття його на квартирний облік з категорією пільги «позачерговий» йому не надано жилого приміщення для постійного проживання, хоча впродовж вказаного часу відповідачем розподілено 274 квартири. При цьому, як вказує позивач, в черзі позачерговиків перед ним було лише 72 особи, що підтверджує факт порушення його права на одержання жилого приміщення для постійного користування.

Спірні правовідносини виникли у сфері доступу до публічної інформації та стосуються правомірності наданої відповідачем відповіді.

Як визначено у частині першій статті 1 Закону України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон №2939) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Надаючи тлумачення наведеному визначенню, суд враховує судову практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації", зазначену у довідці Вищого адміністративного суду України про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 01.06.2013, згідно з якою можна виокремити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 13 Закону №2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, серед іншого, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Статтею 19 Закону №2939 визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (частина перша). Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (частина друга). Запит на інформацію має містити: - ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; - загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; - підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (частина п'ята).

Частиною першою статті 22 Закону №2939 визначено випадки, коли розпорядник інформації має право відмови в задоволенні запиту на інформацію, а саме:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з частиною четвертою статті 22 Закону №2939 у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Пунктом 2.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 року №737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 року № 24/203378 передбачено, що облік військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у квартирно-експлуатаційних органах, військових частинах та гарнізонах. Узагальнені списки осіб, що перебувають на обліку, всіх військових частин знаходяться у ГКЕУ ЗС України.

Як вбачається з доданого до листа-відповіді від 10.09.2018р. Списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень по гарнізону міста Київ на 01.01.2018р., останній не містить у відповідних колонках заповнення за встановленою формою - прізвище, ім'я, по-батькові військовослужбовця та членів його сім'ї, які перебувають разом з ним на обліку.

Як зазначає відповідач, особи, які перебувають у списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилого приміщення не отримували ні бюджетні кошти ні майно, в розумінні ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації». За таких умов персональні дані осіб, які перебувають у списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилим приміщенням підлягають знеособленню, відповідно до положень Закону України «Про захист персональних даних».

На переконання відповідача, персональні дані про особу є конфіденційною інформацією та на них розповсюджується відповідний правовий режим.

Проте суд вважає таку позицію відповідача неправомірною, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно з ст. 11 Закон України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII (далі - Закон №2657-XII) інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону №2657-XII будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов'язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Правові відносини, пов'язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв'язку з обробкою персональних даних регулюються Законом України "Про захист персональних даних" від 01.06.2010 №2297-VI (далі - Закон №2297-VI).

Відповідно до ст. 5 Закону №2297-VI об'єктами захисту є персональні дані. Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції". Не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Законом може бути заборонено віднесення інших відомостей, що є персональними даними, до інформації з обмеженим доступом.

Виходячи з норм Закону №2939-VI, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами і на будь-яких носіях та знаходилась у володінні розпорядника на момент звернення особи з запитом.

Системний аналіз визначення публічної інформації, наведеного у Законі №2939-VI, у взаємозв'язку з положеннями статті 13 Закону №2297-VI, якими передбачено перелік розпорядників публічної інформації, дає підстави для висновку, що інформація стосовно використання бюджетних коштів юридичними особами, які фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, є публічною.

За загальним правилом публічна інформація є відкритою. Винятки з цього правила встановлені, серед іншого, статтею 6 Закону №2939-VI та статтею 21 Закону №2657-XII, які відносять інформацію про фізичну особу (персональні дані) до конфіденційної, яка, у свою чергу, є інформацією з обмеженим доступом, що може бути поширена виключно за згодою особи.

Перелік відомостей, що є інформацією про фізичну особу (персональними даними), визначений законодавством, зокрема, частиною 2 статті 21 Закону №2657-XII та Законом №2297-VI і не є вичерпним та може доповнюватись шляхом прийняття нових нормативно-правових актів.

Проте, частиною 3 статті 5 Закону №2297-VI обумовлено, що до такої інформації не може бути віднесена інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону №2657-XII.

Частина 5 статті 6 №2657-XII також встановлює заборону обмеження доступу до інформації про розпорядження бюджетними коштами, зокрема, до інформації про прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, які отримали ці кошти за винятком випадків коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Відповідне правове регулювання наведено у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №815/623/16.

Статтею 6 даного Закону України "Про доступ до публічної інформації" надано визначення поняття «публічна інформація з обмеженим доступом», відповідно до якої інформацією з обмеженим доступом є:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Відповідно до ст.7 Закону, конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 року по справі №1-9/2012 до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Разом з тим, ані даним Рішенням, ані Конституцією України, ані Законами України «Про доступ до публічної інформації» та «Про інформацію», не віднесено до конфіденційної інформації про прізвище, ім'я, по-батькові особи.

Як вбачається з запиту на надання публічної інформації, позивачем не порушувалося питання про надання відповідачем даних про національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреси, дати і місця народження осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень. Позивач просив надати лише перелік цих осіб.

Більш того, відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Тобто, законодавцем даною нормою, фактично, закріплено виключення інформації, доступ до якої не може бути обмежено.

Отже, запитувана позивачем інформація не є конфіденційною, не може бути обмежена в доступі і підлягає наданню на запит.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати дії Київського квартирно-експлуатаційного управління щодо надання неповної інформації на письмовий запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 03.09.2018 згідно з вимогами Закону України «Про доступ до публічної інформації» протиправними.

3. Зобов'язати Київське квартирно-експлуатаційне управління (03186, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський 30; ) надати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іпн. НОМЕР_1) на його запит від 03.09.2018 року достовірний, повний та точний Список осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, за формою згідно з додатком 11 до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями станом на 1 січня 2018 року (без зазначення персональних даних, окрім прізвища, ім'я та по батькові).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій