Справа № 359/4605/17
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/4605/17 Суддя (судді) першої інстанції: Вознюк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2019 року (місце ухвалення: місто Бориспіль, час ухвалення: 10 годин 13 хвилин, дата складання повного тексту: 16 березня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Київської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил від 25.05.2017 р. № 0048/125000016/17.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2019 року позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Київської митниці ДФС (, МА «Бориспіль», за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці ДФС) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, реєстраційна картка платника податків фізичної особи НОМЕР_1), - сплачений при звернення до суду судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням виключно в частині стягнення судового збору, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в цій частині з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ні Митним Кодексом України, ні Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674) сплату судового збору як позивачем, так і відповідачем у даній категорії справ не передбачено. Добровільна сплата на користь державного бюджету коштів позивачем не може покладати на відповідача, що здійснює свою діяльність за рахунок бюджетних асигнувань, фінансовий тягар.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Причини неявки не повідомили.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 08.04.2019 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи виключно в частині стягнення з відповідача судового збору та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил шляхом накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 54226, 98 грн.

При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 640, 00 грн. відповідно до квитанції від 06.06.2017 р. № 38423, що станом на дату подання позову відповідало ставці судового збору для фізичних осіб за подання позову майнового характеру (а. с. 11).

Вказану суму було стягнуто судом першої інстанції при вирішенні справи по суті з відповідача на користь позивача на підставі ст. 139 КАС України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон № 3674 (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула Закону).

За статтями 1, 2 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина друга статті 3 цього ж Закону містить перелік об'єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 - перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Отже, сплата судового збору за подання позовів, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Згідно з частиною першою статті 458 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час вчинення позивачем, на думку відповідача, зафіксованого правопорушення) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Порядок оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначається статтею 529 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час подання позову).

У відповідності до частин 3 - 5 вказаної норми постанова центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, у справі про порушення митних правил, а також його постанова по скарзі на постанову митниці у такій справі можуть бути оскаржені до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Згідно ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита

Отже, відповідно до положень статті 529 Митного кодексу України у поєднанні із частиною четвертою статті 288 цього Кодексу у відповідних редакціях у разі прийняття уповноваженим органом державної влади чи його посадовою особою постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення порушення митних правил, суб'єкти, яким цим Кодексом надано право оскарження, можуть її оскаржити і звільняються від сплати платежу, який має справлятися, зокрема, за подання позовної заяви, скарги до суду.

На час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за звернення до суду у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління суб'єкти сплачують інший вид платежу - судовий збір, правові засади справляння якого, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, як зазначено вище, встановлені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до положень статей 3, 4, 5 Закон України «Про судовий збір» серед осіб, які мають сплачувати судовий збір або мають пільги щодо його сплати, та об'єктів справляння судового збору немає таких, які би мали його сплачувати за подання заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, та які б постанову про адміністративне правопорушення відносили до об'єктів справляння судового збору. У взаємозв'язку із статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення Закон № 3674 не визначав і не визначає об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок його сплати за подання апеляційної чи касаційної скарг на рішення адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відтак у справах про порушення митних правил як позивач, так і відповідач не мають обов'язку зі сплати судового збору за подання позову, апеляційної та касаційної скарги.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 13.04.2018 р. (справа № 166/616/17).

У відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідач не обтяжений сплатою коштів, що були перераховані позивачем до бюджету в якості судового збору поза вимогами чинного законодавства.

В той же час, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 3674 сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З наведеної норми випливає, що для позивача, який сплатив судовий збір у більшому розмірі, існує механізм повернення зайво сплаченої суми з Державного бюджету України.

В свою чергу, відповідач не повинен нести надмірні витрати за рахунок бюджетних асигнувань понад суму, визначену законодавством.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування в частині оскарження щодо вирішення питання про судові витрати.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 229, 271, 286, 308, 310, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Київської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2019 року в частині стягнення з Київської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок скасувати.

В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 08.04.2019 р.)