Справа № 554/7401/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 квітня 2019 року

Київ

справа № 554/7401/18

провадження № К/9901/8714/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 5 грудня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2019 року у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу ВП № 36228318 від 31 серпня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (надалі також позивач) звернулось до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі також відповідач), у якому просило скасувати постанову про накладення штрафу від 31 серпня 2018 року ВП № 36228318, прийняту головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2а-1622/7091/12, виданого 17 січня 2013 року Харківським апеляційним адміністративним судом.

Обґрунтування позовних вимог зводиться до відсутності правового та технічного підґрунтя для виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 січня 2013 року.

Октябрський районний суд м. Полтави рішенням від 5 грудня 2018 року, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2019 року, в позові відмовив.

Суди встановили, що на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження № 36228318 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-1622/7091/12, виданого 23 липня 2014 року Харківським апеляційним адміністративним судом, щодо зобов'язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Полтаві прийняти рішення про призначення, перерахунок та виплату ОСОБА_2 допомог та страхових виплат, у зв'язку з професійним захворюванням відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» з урахуванням, що страховий випадок настав 26 травня 2004 року, починаючи з 12 жовтня 2005 року та враховуючи для обчислення середньої заробітної плати (доходу), окрім іншого, розмір заробітної плати ОСОБА_2, яка виплачувалась за трудовим договором, укладеним із Полтавською обласною клінічною лікарнею ім. М. В. Скліфосовського.

Постановою від 21 червня 2018 року про заміну сторони виконавчого провадження ВП № 36228318 замінено сторону у виконавчому провадженні, а саме: боржника з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Полтаві на позивача.

3 липня 2018 року вимогою державного виконавця відповідача № 4644 позивачеві запропоновано надати до відділу документальне підтвердження виконання рішення суду відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду № 2а-1622/7091/12 від 14 листопада 2013 року та відповідно до висновку № 868 від 15 жовтня 2014 року судової економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

31 серпня 2018 року постановою відповідача на позивача накладено штраф за невиконання судового рішення у розмірі 5100 гривень.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, виходив із того, що в спірних правовідносинах має місце факт невиконання рішення суду без поважних причин.

Не погоджуючись із указаними рішеннями, позивач подав касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і стаття 13 КАС України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Своєю чергою, стаття 287 регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішення органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ.

Відтак, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 5 грудня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2019 року у справі № 554/7401/18 за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу ВП № 36228318 від 31 серпня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич