Справа № 297/480/19
Суддя: Фейір О. О.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/480/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого Фейір О. О. з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ГРПП Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Галича М.І. про скасування постанови серії ДПО18 № 373587 від 03.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та визнання незаконними дій інспектора,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ГРПП Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Галича М.І. про скасування постанови серії ДПО18 № 373587 від 03.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та визнання незаконними дії інспектора ГРПП Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Галича М.І. щодо винесення вказаної постанови.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 03 березня 2019 року об 11:35 годин, керуючи автомобілем Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі м. Берегове - с. Мужієво Берегівського району, не ввімкнув ближнє світло фар за межами населеного пункту в денну пору доби. Позивач вказує, що дійсно не ввімкнув ближнє світло фар за межами населеного пункту, у зв'язку з чим визнав себе винним. Однак, працівник поліції виніс відносно нього постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тоді як відповідальність за вказане правопорушення, передбачена ст. 125 КУпАП. На вказане заперечення поліцейський не відреагував та притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. У зв'язку з наведеним, позивач вважає оспорювану постанову протиправною та просить її скасувати, закривши провадження відносно нього за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також просить визнати дії інспектора ГРПП Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Галича М.І. незаконними.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак подав заяву про те, що просить розглянути справу без його участі. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити (а. с. 19).

Відповідач - інспектор ГРПП Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Галич М.І. в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заяв про розгляд справи без його участі, чи відзиву на позов від нього не надходило (а. с. 17).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, особою, щодо якої її винесено. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 373587 від 03.03.2019 року, на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за не увімкнення ближнього світла фар за межами населеного пункту в денну пору доби за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а. с. 6).

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, у вигляді накладення штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Так, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом відповідно до п. 9.1 «г» Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 9.8 Правил дорожнього руху, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Із змісту адміністративного позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 не розпочав рух і транспортного засобу і не змінював його напрямок, коли його зупинили поліцейські, а рух почав ще в місті. Тобто в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки відповідальність за вказаною нормою настає при порушенні правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

Разом з тим, незважаючи на заперечення водієм факту вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, при винесенні оскаржуваної постанови інспектором, всупереч ст. 245 КУпАП, не було вжито заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідженні всіх обставин справи. Відповідачем не надано доказів, зокрема пояснень інших учасників руху, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і відеозапису на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суду.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, оскільки позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення, відповідач зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

При цьому, відповідач в судове засідання не з'явився та не навів будь-яких доказів на підтвердження правомірності винесення ним постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» , поліція може закріплювати, зокрема, на форменому одязі автоматичну фото- і відеотехніку з метою, зокрема, фіксування правопорушення.

Також, п. 3.3 Розділом ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, встановлено, що нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами.

В даному випадку поліцейським не було зафіксовано порушення, відповідачем не надано суду будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи заперечення позивача щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, таке дає підстави суду дійти висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу такого правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що ОСОБА_1 вчинив саме правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, не надано. Не надано до суду і письмовий відзив.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову частково.

Оскільки, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доказів щодо правомірності свого рішення суду надано не було, не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначеного правопорушення, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини відсутні, суд приходить до висновку, що наведене є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 373587 від 03.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 і закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, враховуючи ч. 3 ст. 286 КАС України, а також те, що позивачем не було доведено належними доказами незаконність дій інспектора ГРПП Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Галича М.І., суд вважає відмовити в задоволенні вимоги про визнання незаконними дії інспектора ГРПП Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Галича М.І. щодо винесення постанови.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 247, 287 КУпАП, ст. 20, ч. 2 ст. 71, ст. ст. 241, 246, 286, 293, 295 КАС України, суд

рішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ГРПП Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Галича М.І. про скасування постанови серії ДПО18 № 373587 від 03.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та визнання незаконними дій інспектора - задоволити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 373587 від 03.03.2019 року відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через цей районний суд, з урахуванням положення п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Фейір О. О.