Справа № 820/3247/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 р. Справа № 820/3247/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 р. (постановлену суддею Бадюковим Ю.В., повний текст якої складено 07.12.2018 р.) по справі № 820/3247/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, , Управління поліції охорони в Харківській області, , Міністерства внутрішніх справ України, треті особи: Департамент поліції охорони , Національна поліція України

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 р., яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2018 р., адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Управління поліції охорони в Харківській області, Міністерства внутрішніх справ України задоволено частково, а саме: визнано за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до "Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності працівника міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. № 850; визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням інвалідності 2-ї групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області без розгляду їх по суті; скасовано рішення Міністерства внутрішніх справ України про відмову в затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 07.03.2018 р. № 15/2-832; зобов'язано Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України у 15-денний строк документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням інвалідності 2-ї групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 23.11.2017 р.; зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням інвалідності 2-ї групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 23.11.2017 р.; зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України надіслати вказане рішення із зазначеними документами ОСОБА_1 та керівникові Управління поліції охорони в Харківській області, а також, у строк не пізніше двох місяців з дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України, виділити та перерахувати на рахунок Управління поліції охорони в Харківській області грошові кошти в сумі 336 800 грн., необхідні для виплати грошової допомоги, для подальшого їх перерахування Управлінням поліції охорони в Харківській області на особистий рахунок ОСОБА_1; в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

31.07.2018 р. Харківським окружним адміністративним судом по зазначеній справі видано виконавчі листи зі строком пред'явлення до виконання до 24.07.2021 р.

30.11.2018 р. Міністерство внутрішніх справ України звернулося до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 р. по справі № 820/3247/18, в якій просив встановити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 у справі № 820/3247/18 в частині зобов'язання МВС України надіслати вказане рішення із зазначеними документами ОСОБА_1 та керівникові Управління поліції охорони в Харківській області, а також, у строк не пізніше двох місяців з дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України, виділити та перерахувати на рахунок Державної поліції охорони в Харківській області грошові кошти в сумі 336 800 грн. 00 коп. (триста тридцять шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок), необхідні для виплати грошової допомоги, для подальшого їх перерахування Державній поліції охорони в Харківській області на особистий рахунок позивача, яка залишена без задоволення ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 р.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 р. та прийняти рішення, яким встановити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 р.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що Державна служба охорони при Міністерстві внутрішніх справ України є юридичною особою, яка має самостійний баланс, тому законні підстави для здійснення будь-яких виплат працівникам міліції охорони за рахунок коштів державного бюджету відсутні, а Міністерство внутрішніх справ України, як сторона виконавчого провадження, має право звернутися до суду із заявою про встановлення способу порядку виконання судового рішення

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви Міністерства внутрішніх справ України про зміну способу і порядку виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 р. по адміністративній справі № 820/3247/18, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не є суб'єктом звернення до суду із заявою про встановлення способу порядку виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість, яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, № 1404-VIII (в подальшому Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Перелік органів та посадових осіб, яким надано право виконувати судові рішення встановлено ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII, згідно якої примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону № 1404-VIII, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Судовим розглядом встановлено, що виконавчий документ у цій справі видано на користь ОСОБА_1

Як вбачається зі змісту заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі № 820/3247/18, із цією заявою звернулося Міністерство внутрішніх справ України, яке є відповідачем у цій справі та боржником у виконавчому провадженні, а не стягувачем і виконавцем. Тобто, згідно із ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, Міністерство внутрішніх справ України не є належною особою, якій належить право звернення із такою заявою.

Доводи апелянта, що право звернення до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення надано йому як стороні виконавчого провадження Законом України "Про виконавче провадження" суд апеляційної інстанції вважає помилковими, оскільки цій справі норми ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 271, 283, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329, 370, 378, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 по справі № 820/3247/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич