Справа № 754/6245/18
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/6245/18 Суддя (судді) першої інстанції: Таран Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 30 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Заступника командира роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кущія Володимира Володимировича про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Заступника командира роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кущія Володимира Володимировича, в якому просив: визнати протиправними (незаконними) дії Заступника командира роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кущія Володимира Володимировича щодо складення постанови серії ВР №249654 від 06.05.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 132-1 КУпАП на накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.; визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 06.05.2018 року серії ВР №249654 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 132-1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 30 січня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Ст. 268 КАС України визначені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ. У справах, визначених ст. ст. 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання 08 квітня 2019 року о 14:50 годині не з'явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06.05.2018 року заступником командира роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кущій В.В., відносно позивача винесено постанову серії ВР №249654, відповідно до змісту якої вбачається, що 06.05.25018 року о 17 год. 01 хв. на а/д Київ-Харків-Довжанський, 395 км. водій ОСОБА_3 керуючі автомобілем НОМЕР_1, перевозив газові балони, в кількості 35 штук без відповідного маркування, чим порушив розділ 3 Наказу № 822 МВС України «Про затвердження правил перевезення небезпечних вантажів», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП.

Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів», небезпечний вантаж - це речовини, матеріали, вироби, відходи, виробничої та іншої діяльності, які внаслідок притаманних їм властивостей за наявності певних факторів можуть під час перевезення спричинити вибух, пожежу, пошкодження технічних засобів, пристроїв, споруд та інших об'єктів, заподіяти матеріальні збитки та шкоду довкіллю, а також призвести до загибелі, травмування, отруєння людей, тварин і які за міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за результатами випробувань в установленому порядку залежно від ступеня їх впливу на довкілля або людину віднесено до одного з класів небезпечних речовин.

Відповідно до ДОПНВ (Європейська угода про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів) визначено дев'ять класів небезпечних вантажів, серед них, відповідно до п.2.2.2 ДОПНВ до 2 класу віднесені Гази. До цього класу належать чисті гази, суміші газів, суміші одного або декількох газів з одним або декількома іншими речовинами та вироби, що містять такі речовини.

Газом є речовина, яка: А) при температурі 50 ° С має тиск пари більше 300 кПа (3 бар); Б) є повністю газоподібним при температурі 20 ° С і нормальному тиску 101,3 кПа.

Відповідно до п.2.2.1.3 речовини й вироби (за винятком аерозолів) класу 2 відносяться до однієї з таких груп залежно від їхніх небезпечних властивостей: *А задушливі; *О що окисляють; *F легкозаймисті; *Т токсичні; *TF токсичні, легкозаймисті; *ТС токсичні, корозійні; *ТО токсичні, що окисляють; *TFC токсичні, легкозаймисті, корозійні; *ТОС токсичні, що окисляють, корозійні.

Статтею 16 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» визначено, що до компетенції Національної поліції у сфері дорожнього перевезення небезпечних вантажів належить: здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів ( z1041-18 ), додержанням законодавства у зазначеній сфері; розроблення і видача в установленому порядку ( z1043-18 ) погоджень маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Статтею 25 зазначеного вище Закону передбачено, що за порушення законодавства про перевезення небезпечних вантажів юридичні та фізичні особи несуть відповідальність згідно з законом.

Відповідно до «Правил перевезення небезпечних вантажів» затверджених Наказом МВС №822 від 26.07.2004 року, ці Правила визначають порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України.

Вимоги цих Правил є обов'язковими для суб'єктів господарювання незалежно від форм власності, які є учасниками перевезень небезпечних вантажів автомобільним транспортом.

Згідно п.3.5. Правил маркування на вантажній одиниці повинно бути: а) чітко видимими та розбірливими; б) здатними витримати вплив будь-яких погодних умов без істотного зменшення їх якості.

Згідно п. 3.14. Правил неочищена тара з-під небезпечного вантажу повинна бути маркована і позначена знаками небезпеки так само, як і в наповненому стані.

Тара неочищена - тара, що містить залишки небезпечних вантажів.

Позивач відповідно до акту складеного головним інженером та менеджером по збуту ТОВ «Полтавський газовий завод» від 07.05.2018 року та листа генерального директора ТОВ «Гало газ» від 07.05.2018 року перевозив 35 пустих газових балонів.

Посилання позивача у позовній заяві на положення п. 1.7 ґ Правил та п. 1.1.3.2 ДОПНВ є безпыдставними, так як дана норма підлягає застосуванню лише за умови перевозки газів які відносяться до групи окиснювальних та задушливих та якщо тиск в посудині або цистерні не перевищує 200 кПа (2бар) при температурі 20° С.

Жодних доказів на підтвердження перевезення за таких умов позивач не надав.

Відповідальність за дане правопорушення передбачена ст. 132-1 КУпАП, відповідно до якої порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.3 ч.2 ст.222 КУпАП за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати стягнення уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 року за № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається, якщо особа притягається до адміністративно відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст. 276 КУпАП та п. 2 розділу 3 вищевказаної Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.332 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог встановлених КУпАП.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є законним та обґрунтованим.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та/або процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Києва від 30 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.