Справа № 808/1059/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 808/1059/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засіданні Сколишеві О.О.,

за участі представника позивача Дідовича А.К.,

представника відповідача Михайлюченка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року в адміністративній справі №808/1059/18 (головуючий суддя 1-ої інстанції Стрельникова Н.В., повний текст рішення складено 12.11.2018 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Челендж Трейд» до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 28.03.2018 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.11.2017 року, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 1260451,25 грн. за несвоєчасне оприбуткування готівки. В обґрунтування позову позивач зазначає, що причиною несвоєчасного роздрукування Z-звіту стали проблемою з належною роботою РРО, які не залежали від суб'єктивного фактору та не могли бути передбачені завчасно, факт яких підтверджено сервісною службою. При цьому розрахункових операцій за період виходу з ладу РРО не здійснювалось й одразу після усунення несправностей такі звіти були роздруковані.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № від 16 листопада 2017 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Позивач надав апеляційному суду відзив на скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Челендж Трейд» є юридичною особою ().

Відповідач - Головне управління ДФС у Запорізькій області є суб'єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

На підставі наказу ГУ ДФС України у Запорізькій області від 28.09.2017 року № 2621 проведено фактичну перевірку АЗС №13 ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» за результатами якої 12 жовтня 2017 року складено акт перевірки № 0534/08/01/14/39682076 (а.с.9-11 т.1).

Висновками акту перевірки встановлено порушення:

- не виконання щоденного друкування на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних звітних чеків (Z-звітів) при здійсненні розрахункових операцій; так, Z-звіт №1467 за проведені 06.01.2017 року розрахунки готівкою у сумі 105052,59 грн., роздруковано 07.01.2017 року (КОРО №р/1 від 26.12.2016 року);

- несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів в КОРО №р/2 в сумі 43183,41 грн., отриманих 11.08.2017 року відповідно до Z-звіту №1711, який сформований та роздрукований 12.08.2017 року;

- несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів в КОРО №р/2 в сумі 22 841,296 грн., отриманих 16.08.2017 року відповідно до Z-звіту №1718, який сформований та роздрукований 17.08.2017 року;

- несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів в КОРО №р/2 в сумі 81012,96 грн., отриманих 17.08.2017 року відповідно до Z-звіту №1719, який сформований та роздрукований 18.08.2017 року.

16 листопада 2017 року ГУ ДФС у Запорізькій області складене податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 1260451,25 грн. за несвоєчасне оприбуткування готівки (а.с.13-14 т.1).

14.12.2017 року ТОВ «ЧЕЛЕНДЖ ТРЕЙД» направлено на адресу Державної фіскальної служби України скаргу на вказане податкове повідомлення-рішення, яке рішенням ДФС України від 12 лютого 2018 року залишено без змін (а.с.15-18, 21-22 т.1).

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені контролюючим органом в акті перевірки, є необґрунтованими та недоведеними, у зв'язку з чим спірне рішення контролюючого органу, прийняте відповідачем на підставі встановлених актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг встановлені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №266/95-ВР (далі по тексту - Закон України №266).

Відповідно до статті 2 Закону №266 денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Згідно пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 року №199 «Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування», реєстратор повинен забезпечувати формування та друкування таких звітів: X-звіту; Z-звіту; звіту про реалізовані товари (надані послуги); періодичних (повного, скороченого).

Пунктом 13 Постанови передбачено, що формування Z-звіту повинно виконуватися у такій послідовності: друкування фіскального звітного чека і занесення інформації до фіскальної пам'яті; обнулення регістрів денних підсумків оперативної пам'яті; друкування інформації, що підтверджує обнулення регістрів денних підсумків оперативної пам'яті та дійсність фіскального звітного чека.

Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320, затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі по тексту - Положення).

Відповідно до пункту 1.2 Положення та статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Згідно з абзацами 1-3 п.2.6 цього Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог гл.4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Вимога норми абзацу першого щодо оприбуткування готівки у день одержання готівкових коштів стосується кожного із зазначених способів проведення готівкових розрахунків.

Відповідно до п.7.16 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, передбачено, що під час перевірки органами контролю повного і своєчасного оприбуткування коштів, що надійшли до каси від здійснення господарської діяльності, записи в касовій книзі звіряються за сумами та строками з даними відповідних прибуткових касових ордерів (із залученням у разі потреби таких виправдних документів: розрахункових документів, квитанцій до прибуткових касових ордерів, рахунків-фактур, товарно-транспортних і податкових накладних тощо).

Згідно п.6 підрозділу 4 «Порядок ведення книг обліку розрахункових операцій» Розділу II Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 547 від 14.06.2016 року, використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків до відповідних сторінок книги ОРО; щоденне виконання записів (у разі здійснення розрахункових операцій) про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії - здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що позивач повинен був заповнити розрахункову квитанцію, в корінці якої вказати «Службове внесення», та на її підставі здійснити відповідний запис в книзі обліку розрахункових операцій згідно з положеннями Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), з огляду на наступне.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ «Порядок застосування РРО» Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), якщо на період виходу з ладу РРО або в разі відключення електроенергії розрахункові операції проводяться з використанням книги ОРО та розрахункової книжки, після встановлення відремонтованого (резервного) РРО або відновлення постачання електроенергії необхідно провести через РРО суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки, а також відповідно до контрольної стрічки (у випадку обнулення оперативної пам'яті) - за час роботи, що передував виходу РРО з ладу або відключенню електроенергії, окремо за кожною ставкою податку на додану вартість, акцизного податку або іншого податку (збору), після чого слід виконати Z-звіт. За потреби виконується операція «службове внесення» на суму готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків.

Статтею 5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, не більше 7 робочих днів, відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

Таким чином, вказаною нормою закону передбачено використання розрахункової книжки у випадку проведення розрахункових операцій в період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового відключення електроенергії.

В свою чергу, розрахункові операції в період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій не проводилися, а тому норми Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), щодо заповнення розрахункової квитанції та здійсненні на її підставі записів в книзі обліку розрахункових операцій, на які посилається відповідач, не поширюються на такі правовідносини.

Апелянтом ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів проведення позивачем розрахункових операцій в період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій у вказані в акті перевірки дні, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком щодо того, що позивач вчасно 07.01.2017 року, 12.08.2017 року, 17.08.2017 року та 18.08.2017 року здійснив записи про рух вказаних сум в КОРО, не допустивши при цьому порушення встановленого пунктом 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, порядку оприбуткування готівки.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 31.01.2019 року у справі №803/496/18.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність податкового повідомлення-рішення № від 16.11.2017 року.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року в адміністративній справі № 808/1059/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року в адміністративній справі № 808/1059/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак