Справа № 640/2540/19
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 квітня 2019 року №640/2540/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов ОСОБА_1, (далі - позивач, ОСОБА_1.), до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, (також далі - відповідач), про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 23 січня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №57086603, (далі - оскаржувана постанова).

Ухвалою суду від 15 лютого 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/2540/19, (далі - справа), розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, а ухвалою суду від 28 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.04.2019 р.

У судове засідання, призначене на 12.04.2019 р. позивач та представник відповідача не прибули, представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, відтак, відповідно до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України, суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем безпідставно та з порушенням вимог законодавства повернуто виконавчий документ стягувачу у виконавчому провадженні №57086603, у зв'язку з чим оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржувана постанова прийнята ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

24 липня 2018 року позивачу видано виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва в адміністративній справі №826/1767/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, згідно якого частина рішення, що підлягає виконанню - зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких Закону України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23 грудня 2015 року №900, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції" та від 18 листопада 2015 року №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268" з 01 січня 2016 року, (далі - виконавчий лист №826/1767/18).

28 серпня 2018 року заступником начальника відповідача Магдою Світланою Григорівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57086603 по примусовому виконанню виконавчого листа №826/1767/18.

20 вересня 2018 року відповідачем надіслано Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві вимогу виконавця №57086603/2, в якій вимагалось від боржника з'явитись на прийом до державного виконавця та надати документи, що підтверджують виконання рішення суду або обґрунтовані пояснення його невиконання.

За результатами розгляду вказаної вище вимоги виконавця Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 02 жовтня 2018 року №15497/07 повідомило відповідача, зокрема, що:

- розмір пенсії ОСОБА_1 для щомісячної виплати після перерахунку встановлено з 01 травня 2018 року у сумі 13462,77 грн. Доплату різниці пенсії за січень-квітень 2018 року в сумі 31066,00 грн. ОСОБА_1 виплачено.

- виплату різниці пенсії на виконання рішення суду за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року в сумі 121049,52 грн. буде проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", пунктом третім якої передбачено перерахувати з 01 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року;

- виплата нарахованих коштів по перерахунку розміру пенсії позивача буде здійснена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету.

У подальшому, заступник начальника відповідача Магда С.Г. звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою (поданням) про встановлення способу і порядку виконання рішення суду від 28 листопада 2018 року №57086603/2, в якій просила встановити порядок виконання рішення суду, згідно якого видано виконавчий лист №826/1767/18, а саме: виконання зазначеного рішення суду необхідно проводити без урахування постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Проте, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року в адміністративній справі №826/1767/18 відмовлено у задоволенні заяви заступника начальника відповідача про встановлення способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №826/1767/18.

23 січня 2019 року заступником начальника відповідача Магдою Світланою Григорівною прийнято оскаржувану постанову, якою на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернуто стягувачу (позивачу) виконавчий лист №826/1767/18.

У контексті вище викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18, п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII, (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

При цьому, суд не погоджується із твердженнями відповідача щодо наявності правових підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону, для повернення стягувачу виконавчого листа №826/1767/18, оскільки ані постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, ані Бюджетним кодексом України, не встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Також, суд звертає увагу, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови не було враховано, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі №826/3858/18 за позовом ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання постанови протиправною та нечинною в частині позов задоволено, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Крім того, в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваної постанови відповідач посилався на те, що рішенням суду йому відмовлено у встановленні способу і порядку виконання рішення суду, з чим суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, дослідивши наявні в матеріалах справи копії заяви (подання) відповідача про встановлення способу і порядку виконання рішення суду від 28 листопада 2018 року №57086603/2 та ухвали суду від 20 грудня 2018 року в адміністративній справі №826/1767/18 судом встановлено, що фактично заявник просив роз'яснити судове рішення в частині способу та порядку його виконання, а саме, - застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 при виплаті перерахованої пенсії, що призведе до зміни змісту судового рішення.

При цьому, дослідивши зміст рішення суду від 27 березня 2018 року в адміністративній справі №826/1767/18, суд зауважив, що воно є чітким, зрозумілим і додаткового роз`яснення не потребує, а обставини, на які посилається заявник, фактично вказують на нерозуміння ним порядку виконання цього рішення суду в частині застосування норм матеріального права.

Тобто, фактично відповідач не звертався до суду із заявою про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, зокрема, зважаючи на те, що відповідачем не доведено наявності в межах спірних правовідносин підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону, а також не зазначено, а судом не встановлено наявності інших правових підстав для повернення виконавчого листа №826/1767/18 стягувачу, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем протиправно, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32; ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магди Світлани Григорівни від 23 січня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП №57086603.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко