Справа № 0940/2324/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2023/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Гуляка В.В., Макарика В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року, ухвалене суддею Чуприна О.В. у м.Івано-Франківську в порядку письмового провадження за правилами спрощенго позовного провадження, у справі №0940/2324/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, у якому просив визнати дії щодо зменшення основного розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення протиправними та зобов»язати провести перерахунок та виплату пенсії, виходячи із основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог, покликаючись на рішення Конституційного суду №31-рп/99 від 09.02.1999, зазначає, що при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом №3668-VI, який не має зворотньої дії у часі, зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсій у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначених, та не поширюються на відносини, що виникли до набрання чинності цим Законом.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку і обчислення розміру пенсії, призначеної ОСОБА_1 за вислугу років, в розмірі 70% суми грошового забезпечення. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 1 січня 2016 року, із врахуванням раніше виплачених сум, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 по 23.08.2016 обіймав посаду радника начальника Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та нього у цей період поширювалась дія Закону україни «Про державну службу». Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, яким внесено зміни до ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з вйськової служби, та деяких інших осіб», тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. На підставі довідки від 25.03.2015 №147 пенсійним органом прийнято рішення від 18.01.2016 про припинення позивачу виплати пенсії.

На підставі поданих документів (заяви та довідки від 04.01.2017 №434) пенсійним органом поновлено позивачу виплату пенсії. Довідкою Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №434 від 04.01.2016 підтверджено, що наказом Національної поліції України від 23.08.2016 №742 посаду радника начальника Головного управління Національної поліції переведено у відповідну посаду провідного консультанта Головного управління Національної поліції категорії «цивільний персонал». Також у довідці зазначено, що на працівників, які перебувають на посадах категорії «цивільний персонал», не поширюється дія Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу».

Так, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з серпня 2016 року у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, визначеного відповідно до вимог Постанови №103 та чинної на час перерахунку редакції ст.13 Закону України №2262-XII. Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсійної вплати ОСОБА_1 не зменшився, а зріс з 9035,66 грн до 11198,58 грн, тобто при проведенні пенсійним органом перерахунку пенсії позивача відповідно до норм чинного законодавства, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, не порушено вимоги ст.22 Конституції України, оскільки не відбулось звуження прав позивача.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області №151 о/с від 22.12.2010 полковника міліції, заступника начальника управління - начальника відділу ДІМ УГБ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_1 з 30.12.2010 звільнено у відставку (по віку) по пункту "а" статті 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29.07.1991 (а.с. 29).

Управлінням МВС України в області направлено до Головного управління ПФУ області матеріали для призначення пенсії за вислугу років на ОСОБА_1, серед яких, зокрема, заява останнього на призначення пенсії за вислугою років від 24.01.2011, подання Управління МВС України в області про призначення пенсії ОСОБА_1 від 24.01.2011 за №10615, грошовий атестат від 24.01.2011, довідка про додаткові види грошового забезпечення від 24.01.2011 (а.с.29, 30).

Згідно подання про призначення пенсії від 24.01.2011, виданого Управлінням МВС України в Івано-Франківській області, вислуга років ОСОБА_1 станом на 30.12.2010 для призначення пенсії складала 34 роки 6 місяців 17 днів (в календарному обчисленні - 30 років 9 місяців 23 дні, в пільговому обчисленні - 34 роки 6 місяців 17 днів).

ОСОБА_1, як колишньому працівнику органів внутрішніх справ, з 31 грудня 2010 року призначена та виплачується пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за №2262-XII від 09.04.1992.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою ОСОБА_1 за № (МВС) від 31.01.2011, грошове забезпечення для обчислення пенсії становило: посадовий оклад - 1 310,00 гривень, оклад за військове звання - 135,00 гривень, процентна надбавка за вислугу років 40% - 578,00 гривень, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 4 030,41 гривень, в тому числі: надбавка за умови режимних обмежень - 10%, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 100%, надбавка за оперативно-розшукову діяльність - 30% та премія - 65% (а.с.31).

На підставі поданих до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області документів, позивачу згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за №2262-XII від 09.04.1992, в редакції, що діяла станом на грудень 2010 року, призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90 % грошового забезпечення в сумі6 537,68 гривень, що підтверджується протоколом за пенсійною справою № (МВС) від 31.01.2011, наявного в матеріалах адміністративної справи (а.с.31).

Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103).

Керуючись Постановою №103, Ліквідаційною комісією Управлінням Міністерства внутрішніх з справ України в Івано-Франківській області видано довідку №535/8-18 від 16.03.2018 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується при перерахунку пенсій, з якої слідує, що посадовий оклад позивача становить - 3 400,00 грн, оклад за спеціальним званням (полковник поліції) - 2 400,00 грн, надбавка за стаж служби (50%) - 2900,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) - 340,00 грн та премія (11,84%) - 1 070,34 грн (а.с.35).

Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області на підставі вказаної нової довідки про розмір грошового забезпечення, з 01.04.2018 проведено ОСОБА_1 відповідний перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2016 (а.с.33). При цьому, відповідач застосував новий максимальний розмір грошового забезпечення - 70%, який визначений частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в редакції, що діяла станом на момент здійснення перерахунку, та відповідно до пункту 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014 за №1166-VII.

На звернення позивача до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом №1469/З-15 від 12.11.2018 роз»яснено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992, із змінами внесеними Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VІ та Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014 за №1166-VII, при здійсненні перерахунку розмір пенсії за вислугу років не може перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому обчислення пенсії позивача здійснено, виходячи із розміру 70 % сум грошового забезпечення, згідно із відомостями, зазначеними у довідці, поданої Ліквідаційною комісією Управління МВС України в області (а.с.8-9).

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно п. а ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 цього ж Закону, передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1 - 100 процентів, до категорії 2 - 95 процентів.

08 липня 2011 року прийнято Закон №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".

27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 % та 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при первинному призначенні пенсій.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосовувати норми ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діяла на час призначення пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90 % від розміру грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 27 лютого 2018 року (справа №642/3284/17), а відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду.

Слід зазначити, що стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Постанова КМУ №45 і Постанова КМУ №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормою, яка визначає механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є стаття 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв'язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено наявність порушеного права позивача щодо зміни розміру його раніше призначеної пенсії при перерахунку її розміру, який відмінний від дня її призначення.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про дотримання позивачем строків звернення до суду за захистом порушеного права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Частина 2 ст.44 КАС України покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, в тому числі щодо дотримання строків звернення до суду, визначених законом, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Слід зазначити, що суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне звернення за захистом порушених прав, свобод та інтересів, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Таким чином, умовами застосування наслідків пропуску строку звернення до суду є насамперед його пропуск, відсутність заяви про поновлення строку, а у разі подання заяви про поновлення строку - відсутність поважних причин його пропуску.

В контексті наведених правових норм, колегія суддів звертає увагу на те, що спірний перерахунок пенсії проведений позивачу пенсійним органом відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» на підставі протоколу від 28 березня 2018 року з 01 квітня 2018 року.

Зверненню позивача до суду передувало звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії. З 12 листопада 2018 року, тобто з часу надання відповіді на звернення позивача пенсійним органом, позивачу було достеменно відомо про порушення його прав, а тому саме з цією датою слід пов»язувати початок перебігу шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом, визначений процесуальним законом.

Разом з тим, із наявних в матеріалах справи доказів, зокрема із розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою №, слідує, що пенсійним органом проведено перерахунок пенсії, отриманої позивачем у період з серпня 2016 року по березень 2018 року (а.с.34).

Колегією суддів також встановлено, що починаючи з 01.01.2016 відповідно до рішення пенсійного органу від 18.01.2016 на виконання умов Закону України від 02.03.2015 №213-VIII, яким внесено зміни до ст. 54 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» щодо особливого порядку виплати пенсії працюючим пенсіонерам, ОСОБА_1 припинено виплату пенсії.

З 24 серпня 2016 року на підставі відповідної заяви позивача та довідки Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №434 від 04.01.2017, відповідно до якої посада, яку обіймав позивач - радник начальника Головного управління Національної поліції категорії «державний службовець» наказом Національної поліції України від 23.08.2016 №742 переведено у відповідну посаду провідного консультанта Головного управління Національної поліції категорії «цивільний персонал», на яку не поширюється дія Закону України «Про державну службу», позивачу поновлено виплату пенсії з одночасним її перерахунком.

Відтак, при здійсненні відповідачем перерахунку пенсії позивачу, призначеної 30.12.2010, були відсутні правові підстави для обмеження розміру пенсії позивача 70 % грошового забезпечення з покликанням на ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки дане обмеження не має зворотної сили у часі, а стосується лише обчислення максимального розміру пенсій, призначених на час дії цієї ж норми (в редакції на момент спірних правовідносин), і не може обмежувати право позивача на отримання пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції встановивши наявність порушеного права позивача щодо зміни розміру його раніше призначеної пенсії при перерахунку її розміру, який відмінний від дня її призначення, не вірно зазначено дату, з якої слід позивачу здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, що має наслідком зміну рішення суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в межах спірних правовідносин вірним способом відновлення порушеного права позивача є зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 24 серпня 2016 року, із врахуванням раніше виплачених сум, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Згідно з п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст.317 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, разом з тим, визначивши дату, з якої позивач набув право на перерахунок призначеної пенсії, не зазначив дати, з якої слід фактично здійснити такий перерахунок, а тому встановлені обставини у справі дають підстави суду апеляційної інстанції змінити постанову суду в цій частині.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі №0940/2324/18 змінити в частині зазначення дати початку періоду перерахунку та виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1, зазначивши 24 серпня 2016 року замість 01 січня 2016 року.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді В. В. Гуляк
В. Я. Макарик