Справа № 826/8724/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 квітня 2019 року

Київ

справа №826/8724/17

провадження №К/9901/9186/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року, якою залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Північного Київського територіального управління національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :
З ухвалених у цій справі судових рішень убачається, що позивач, звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина) 45108,37 гривень, що не виплачені йому при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України наказом командувача Національної гвардії України від 24 березня 2017 року № 36. На підставі наказу начальника Північного Київського територіального управління Національної гвардії України від 13 травня 2017року № 102 (по стройовій частині) позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Втім, при нарахуванні йому одноразової грошової допомоги до грошового забезпечення при звільненні безпідставно не включена щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 50%, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, яку отримував позивач. Вказані дії відповідача позивач вважав протиправними, а тому звернувся до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу.

01 квітня 2019 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України Про запобігання корупції займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах а-в пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір, не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року, якою залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2018 року у справі № 826/8724/17 за позовом ОСОБА_1 до Північного Київського територіального управління національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович
Судді В. М. Бевзенко
Н. А. Данилевич