Справа № 522/6217/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/6217/19
Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дільничної виборчої комісії №511268 територіального виборчого округу №135, Відділу ведення Державного реєстру виборців Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про включення до списку виборців,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Дільничної виборчої комісії №511268 територіального виборчого округу №135, ВВ ДРВ Приморської РА ОМР, в якому просив включити його до списку виборців.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з метою реалізації свого виборчого права на чергових виборах Президента України, він звернувся із заявою до ВВ ДРВ Приморської РА ОМР про включення його до списків виборців у Приморському районі м.Одеси шляхом зміни місця його голосування. Однак, йому було відмовлено у включенні до списків виборців, у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 відсутній у списках виборців.

Позивач вважає вказані дії та рішення протиправними та такими, що порушують його виборчі права, у зв'язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2019р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ВВ ДРВ Приморської РА ОМР відмовляючи у включенні ОСОБА_2 до списків виборців діяло в межах своїх повноважень та на підставі діючих норм законодавства України, оскільки у ОСОБА_2 відсутнє зареєстроване місце реєстрації на території Приморського району м.Одеси та на території України взагалі. Крім того позивачем не надано належних документів, які б надавали йому право бути внесеним у списки виборців на відповідній виборчий дільниці.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Луганськ, в паспорті громадянина України серіїї НОМЕР_1, виданий Дарницьким РВ ГУ ДМС України в м.Києві наявні відомості від 21.11.2000р. про його реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1. Однак, з 25.04.2015р. ОСОБА_2 знятий із вказаної реєстрації.

У квітні 2019р. ОСОБА_2, з метою реалізації свого виборчого права на чергових виборах Президента України, звернувся із заявою до ВВ ДРВ Приморської РА ОМР про зміну місця його голосування, а саме за місцем реєстрації його дружини. При цьому, на підтвердження своєї заяви позивач надав лише свій паспорт та ідентифікаційний номер платника податку. Однак, позивачу було відмовлено у тимчасовій зміні місця голосування, у зв'язку із тим, що він відсутній у списках виборців.

Перевіряючи правомірність та законність дій та рішень відповідачів, які позивач просить визнати протиправними та незаконними, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.3 ЗУ «Про вибори Президента України» визначено, що виборець може використати право голосу тільки на одній виборчій дільниці, де він включений до списку виборців. Виборець реалізує своє право голосу під час виборів у порядку, встановленому цим Законом.

За правилами ч.1, 3 ст.31 ЗУ «Про вибори Президента України», органи ведення Державного реєстру виборців складають попередні списки виборців для звичайних виборчих дільниць відповідно до ЗУ «Про Державний реєстр виборців», а також виготовляють іменні запрошення, передбачені ч.2 ст.32 цього Закону. До попереднього списку виборців на виборчій дільниці включаються громадяни України, яким виповнилося або на день виборів виповниться вісімнадцять років і які мають право голосу, та виборча адреса яких відповідно до відомостей Державного реєстру виборців відноситься до цієї виборчої дільниці. Виборець може бути включений до списку виборців тільки на одній виборчій дільниці.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 з 21.11.2000р. був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, однак відповідно до відомостей з Державного реєстру виборців від 11.04.2019р. позивач з 25.04.2015р. був знятий з реєстрації за вищевказаною адресою та на теперішній час зареєстрованого місця проживання не має (а.с.16).

У відповідності до ч.1,3 ст.8 ЗУ «Про державний реєстр виборців» виборча адреса виборця визначається згідно з цією статтею та є підставою для віднесення виборця до відповідної виборчої дільниці. Виборча адреса виборця, який не має зареєстрованого місця проживання, визначається за погодженням із центром обліку, який відповідно до закону веде облік бездомних осіб, або соціальною службою, у складі якої утворено структурний підрозділ для ведення обліку бездомних осіб, або органом ведення Реєстру за мотивованим зверненням виборця.

Виборча адреса виборця визначається за зареєстрованим місцем проживання та адресою житла виборця відповідно до ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (ч.2 ст.8 ЗУ «Про Державний реєстр виборців»).

Положеннями ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» встановлено, що місцем перебування зазначається адміністративно-територіальна одиниця на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання визнається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Керівник органу ведення Реєстру відмовляє у задоволенні заяви виборця, зазначеної в частинах першій та другій цієї статті, з таких підстав: якщо встановлено, що особа, яка звернулася із заявою, не включена до Реєстру; якщо перевіркою, передбаченою частиною 3 цієї статті, виявлено невідповідність у змісті відомостей, зазначених у заяві та наданих відповідними органом, закладом, установою; якщо заяву про зміну виборчої адреси визнано необґрунтованою; якщо встановлено, що до Реєстру вже внесено відповідні зміни до персональних даних виборця.

Виборча адреса відповідно до ст.8 ЗУ «Про Державний реєстр виборців» визначається за зареєстрованим місцем проживання та адресою житла виборця відповідно до ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_2 для зміни місця голосування необхідно уточнити свої дані у Державному реєстрі виборців, в частині визначення, виборчої адреси, відповідно до ст.8 ЗУ «Про Державний реєстр виборців»

У разі, якщо позивач не має зареєстрованого місця проживання, то може звернутися для визначення своєї виборчої адреси як до центру обліку, що відповідно до закону веде облік бездомних осіб, або соціальної служби, у складі якої утворено структурний підрозділ для ведення обліку бездомних осіб, так і безпосередньо до відділу ведення Державного реєстру виборців, який розташований на території району, до якого відноситься адреса постійного місця проживання, з заявою про визначення виборчої адреси відповідно до п.3 ст.8 ЗУ «Про Державний реєстр виборців». В заяві обов'язково вказується обґрунтування необхідності визначення виборчої адреси, та надаються документи (копії документів), які підтверджують ці обґрунтування та дають змогу відділу ведення Реєстру визначити виборцю його виборчу адресу. У разі якщо до заяви додаються копії документів, їх оригінали пред'являються відділу ведення Реєстру. Такими документами можуть бути: документ, що підтверджує право власності на житло, в тому числі договір купівлі-продажу; договір дарування, свідоцтво про право на спадщину; договір найму житла; довідка житлово-експлуатаційної установи або об'єднання співвласників багатоквартирного будинку; письмова згода власника житла тощо.

Відділ ведення Реєстру як суб'єкт розгляду відповідної заяви виборця вивчає її обґрунтованість (умотивованість). Заява є обґрунтованою у разі, коли додані до неї документи підтверджують наявність у виборця права користування житлом за вказаною ним адресою.

Після того, як буде визначено виборчу адресу, у разі необхідності, позивач може звернутися до відділу ведення Державного реєстру виборців за місцем свого перебування або ж за виборчою адресою для тимчасової зміни місця голосування.

Враховуючи що позивач до вищевказаних органів не звертався, належні документи не подавав, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у ОСОБА_2 відсутнє постійне місця проживання, а також реєстрації за певною адресою, що унеможливлює внесення його до списку виборців Дільничної виборчої комісії №511268 територіального виборчого округу №135.

Окрім того, у відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судова колегія звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога у послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер'їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення «Москаль проти Польщі»).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 6.09.1978р. у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, оскільки ВВ ДРВ Приморської РА ОМР відмовляючи у зміні місця голосування позивача діяло в межах своїх повноважень та на підставі норм законодавства України.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2019р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв