Справа № 640/6001/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

09 квітня 2019 року м. Київ № 640/6001/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Донець В.А., розглянувши заяву про забезпечення позову, подану до відкриття провадження у справі, ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Живиця Олег Олександрович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову до пред'явлення адміністративного позову шляхом:

- зупинення стягнення за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 05.09.2018 №Ф-6868-03У, прийнятою ГУ ДФС в м. Києві до моменту прийняття рішення по справі;

- заборони Третій особі - Оболонському районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснювати виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.09.2018 № Ф-6868-03У про стягнення з ОСОБА_1 єдиного соціально внеску в сумі 6054,47 грн. до моменту прийняття рішення по справі.

Вирішуючи заяву про забезпечення адміністративного позову, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що вимога на адресу заявника не направлялась, про вимоги заявник дізналась після ознайомлення адвоката Живиці О.О. з матеріалами виконавчого провадження, проте заявник не є фізичною особою-підприємцем з 15.01.2015.

На думку суду наведені доводи не є достатніми для висновку про очевидну протиправність вимоги, позаяк згідно з частиною шістнадцятою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується. Отже, правомірність стягнення боргу (недоїмки) на підставі вимоги від 05.09.2018 №Ф-6868-03У в зв'язку з тим, що заявник не є фізичною особою-підприємцем підлягає встановленню під час судового розгляду.

Представником заявника зазначено, що в разі невжиття заходів забезпечення позову існує висока вірогідність того, що третя особа здійснюючи примусове виконання вимоги, яка прийнята з порушенням норм чинного законодавства України та є незаконною, завдає заявнику матеріальної шкоди та порушує її законні права.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову та наданих документів, 01.03.2019, головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Ярмоленко К.Ю. прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №57998818, на виконання якої роботодавець заявника ТОВ "Рейнарс Україна" здійснив відрахування із доходів боржника у розмірі 5921,64 грн. на підтвердження чого надано копію платіжного доручення від 29.03.2019 №3188. Як убачається з вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.09.2018 №Ф-6868-03У стягненню підлягає 6054,47 грн. Тобто на час звернення заявника до суду з заявою про забезпечення позову з ОСОБА_1 стягнуто переважну частину боргу.

За таких обставин доводи про можливе завдання шкоди заявнику стягненням є необґрунтованими.

Крім того, суд звертає увагу, що на сьогоднішній день існує процедура щодо повернення коштів, сплачених (стягнутих) на користь Державного бюджету України в разі скасування рішення, на підставі яких вони були сплачені, стягнуті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви щодо забезпечення адміністративного позову, відповідно в задоволенні такої заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя В.А. Донець