Справа № 2340/3004/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3004/18 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 податковий борг на користь бюджету в сумі 52 852, 77 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась із апеляційною скаргою, в якій вона просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов залишити без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10.11.2017 на підставі наказу від 08.11.2017 № 1826 «Про проведення фактичних перевірок» та направлень на перевірку від 08.11.2017 № 215, № 216 посадовими особами позивача проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, що є обов'язковими до виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та / або тютюновими виробами,.

Перевіркою встановлено, що 10.11.2017 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_2 встановлено факт продажу двох пляшок пива Чернігівське світле, об'ємом 0,5 л., вміст спирту 4,8 %, дата розливу - 24.08.2017 за ціною 12 грн. за одну пляшку на суму 24 грн. без придбання відповідної ліцензії. Зафіксовано в акті факт зберігання прозорої рідини з характерним запахом спирту у пластиковій тарі об'ємом 5 л. кожна у кількості 3 шт., що не містить марок акцизного податку встановленого зразка та зберігається без супровідних документів, чим порушено п. 1, п. 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

За результатами перевірки позивачем складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 10.11.2017 № 93/23-00-40-043/6.

На підставі зазначеного акту перевірки позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 13.12.2017 про застосування штрафних (фінансових) санкції (штафу) № , № , № у розмірі 17 000, 00 грн. кожне.

01.02.2018 ОСОБА_2 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просила визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.12.2017 про застосування штрафних (фінансових) санкції (штрафу) № , № , № у розмірі 17 000, 00 грн. кожне.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.09.2018, яке набрало законної сили 23.10.2018, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Як свідчать матеріали справи, у відповідача обліковується податковий борг перед бюджетом по сплаті фінансових санкцій у вигляді штрафів, що виник згідно податкових повідомлень-рішень від 13.12.2017 № , № та № , який становить 51 000, 00 грн. Залишок несплаченої пені, відповідно до статті 129 Податкового кодексу України складає 1 852, 77 грн.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобов'язань обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки відповідач має узгоджений податковий борг та він у добровільному порядку не сплачений, то позов підлягає задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, посилається на сплив строку давності на звернення позивача з даним позовом, у зв'язку з чим він підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3, пункту 54.5 статті 54 ПК України визначено, що 54.3. контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган. Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом. Платники податку зобов'язані, зокрема: своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку (ст. 176 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України сума податкових зобов'язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до розрахунку Головного управління ДФС у Черкаській області відповідач має залишок несплаченої суми податкового боргу, який становить 52 852, 77 грн, що також підтверджується зворотнім боком облікових карток платника податків.

Згідно п. 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Колегія суддів звертає увагу, що ФОП ОСОБА_2 оскаржувала податкові повідомлення-рішення від 13.12.2017 № , № та № до Черкаського окружного адміністративного суду, однак рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 у справі № 823/423/18 у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_2 відмовлено повністю, а відтак суми податкових зобов'язань є узгодженими та підлягають сплаті.

Згідно п. 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Зі змісту наведених норм вбачається, що податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту повного погашення.

Колегія суддів звертає увагу, що у зв'язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов'язання позивачем сформована податкова вимога про сплату боргу форми "Ф" № 14133-17 від 27.02.2018, яку відповідач отримала 19.04.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

При цьому, враховуючи, що сума податкових зобов'язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1 статті 20 ПК України).

Отже, враховуючи зазначене вище та те, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.09.2018, яке набрало законної сили 23.10.2018, у задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.12.2017 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) № , № , № відмовлено, а також беручи до уваги, що вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалась, колегія суддів вважає, що податковий борг у розмірі 52 852, 77 грн. є узгодженим та підлягає стягненню, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом не беруться колегією суддів до уваги, з огляду на наступне.

Положення Податкового кодексу України не встановлюють обов'язку звернення контролюючого органу з вимогами про стягнення податкового боргу тільки в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України «Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів».

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

При цьому, перебіг зазначеного строку давності розпочинається з наступного дня після дня, в якому виник податковий борг.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16.

Колегією суддів було встановлено, що позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом 30.07.2018 (згідно штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції), тобто в межах 1095 днів, наступних за днем виникнення податкового боргу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.