Справа № 2-а-946/11
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0827/2-а-946/11
Провадження № 6-а/336/7/2019
УХВАЛА

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дмитрюк О.В., при секретарі Петрові С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення, винесеного Шевченківським судом м. Запоріжжя по справі № 2-а-946/11,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2019 року до суду надійшло подання Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС ГТУЮ у Запорізькій області про зміну способу і порядку подальшого виконання виконавчого листа по справі № 2а-946/11, виданого 18.03.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про зобовязання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 18 червня 2010 року по 11 березня 2011 року включно, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на час виплат у червні 2010 року березні 2011 року, з урахуванням вже сплачених на користь ОСОБА_2 доплат.

В поданні зазначив, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 57076823 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-946/11, виданого 18.03.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2018 року по справі № 2-а-946/11 замінено сторону виконавчого провадження ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на правонаступника Шевченківське обєднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Листом від 19.09.2018 року за вих. № 16672/09 та від 11.01.2019 року за вих. № 524/09.1 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду в частині виплати коштів у звязку з відсутністю відповідних асигнувань. До листа боржником, в якості підтвердження часткового виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку було надано розрахунок недоплаченої ОСОБА_2 суми коштів у розмірі 1361,63 грн.. На 2019 рік коштів на виплату заборгованості управлінню не виділено.

У відповідності до наданої державному виконавцеві розрахунку сума недоплачених коштів складає 1361,63 грн..

У звязку з тим, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобовязального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, а органами Казначейства виконуються рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів стягувач не має можливості для подальшого повного виконання рішення суду предявити його на виконання до органів Казначейства.

Таким чином, на теперішній час для подальшого виконання рішення суду наявні, передбачені законодавством обставини, що ускладнюють виконання судового рішення.

Заявник просить розглянути подання за відсутності представника відділу.

Справа перебувала у провадженні судді Марко Я.Р..

08.04.2019 року, у відповідності до п. 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу передано судді Дмитрюк О.В..

У судове засідання сторони виконавчого провадження боржник і стягувач не зявились, про дату, час та місце розгляду подання були повідомлені. Неявка осіб, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду подання, не перешкоджає його розглядові у відповідності до вимог ч. 2 ст. 378 КАС України.

В силу ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши подання, суд приходить до переконання, що подання не підлягає задоволенню в звязку з наступним.

Згідно частин 1, 3 ст. 378 КАС України, за заявою сторони, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Ст.1 ч.1, ст. 2 ч.1 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5.06.2012 року № 4901-6 встановлюються гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених ЗУ «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким зокрема є державний орган, державні підприємства, установа, організація .

Статтею 3 частиною 1 цього Закону встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно ч.1 ст. 7 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону № 4901 у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2011 р. судом задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до УПФУ в Шевченківському р-ні м. Запоріжжя, відповідача зобовязано здійснити призначення, нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року постанову від 11.03.2011 року залишено без змін.

На виконання постанови суду, 18.03.2015 року виданий виконавчий лист.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2018 року ОСОБА_2 поновлено строк предявлення до виконання виконавчого листа, виданого відповідно до постанови суду від 11.03.2011 оку по справі № 0827/2-а-946/11.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2018 року, у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа замінено боржника ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Шевченківському р-ні м. Запоріжжя на правонаступника - Шевченківське обєднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України (в редакції Кодексу, який діяв на час розгляду справи) адміністративний позов може містити саме такі вимоги, а суд може прийняти постанову про зобовязання відповідача вчинити певні дії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України (в редакції Кодексу, який діяв на час розгляду справи), виходячи з чого суд доходить до висновку про те, що покладені судом на боржника зобовязання є обраним судом видом захисту порушених прав стягувача в межах його позовних вимог, які були задоволені судом.

За таких обставин обраний судом спосіб захисту порушених прав не може розцінюватися як спосіб виконання рішення, а вимоги, викладенні в поданні, є, по своїй суті, вимогами про зміну способу захисту порушеного права, встановленого судовим рішенням, тобто зміну судового рішення по суті, що не входить в межу повноважень суду, що ухвалював рішення, та не є предметом регулювання ст. 378 КАС України.

За рішенням суду сума для виплати позивачу нарахована і не є спірною.

З пояснень боржника вбачається, що виконання судового рішення в частині виплати нарахованої суми, неможливе лише на теперішній час через відсутність коштів, але виплата буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, тобто виконання судового рішення фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Зміни в діючому законодавстві, яке регулює натепер порядок виконання рішень суду зі спірних правовідносини, не є обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду, а тому суд дійшов до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви державного виконавця і зміни способу виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2 Закону України ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-6, ст.ст. 294, 295, 378 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення, винесеного Шевченківським судом м. Запоріжжя по справі № 2-а-946/11 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Дмитрюк