Справа № 2540/2874/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2874/18 Суддя першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бужак Н.П. та Костюк Л.О.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника позивача: - Шамка О.Б.,

представника відповідача: - Борисевича Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № від 21 травня 2018 року, № від 08 серпня 2018 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» та ТЗОВ «РЕДМІ» (), ТОВ «КРАКО» (), ПП «ФЛОИЛ» (), ТОВ «СКАЙ - АГРО ТРЕЙД» (), ТОВ «РЕНДБІ» (), ТОВ «ЛЕИДЕКС КОММЕРЦ» (), ТОВ «АКТИД» (), ПП «ЮНІВЕРСУМ» (), ТОВ «ТОСМА ТРЕЙД» (), ТОВ «СОЛОМОН МАРКЕТ» () носять реальний характер, відображають фактичний перебіг обставин, що супроводжується первинною документацією щодо фінансово-господарських взаємовідносин, а тому податкові повідомлення - рішення № від 21 травня 2018 року та № 001508510 від 08 серпня 2018 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» - юридична особа приватного права, зареєстрована за законодавством України 22 червня 2007 року державним реєстратором Виконавчого комітету Донецької міської ради за №0026187 та обліковується у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом - 35237656.

Основними видами діяльності Товариства за КВЕД-2010 є:

45.31 - Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів;

46.42 - Оптова торгівля одягом та взуттям;

46.49 - Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення;

49.41 - Вантажний автомобільний транспорт;

52.29 - Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Разом з тим, як вбачається з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань засновником Товариства - є Відкрите акціонерне товариство «БЕЛШИНА» (адреса засновника: 213824, Могільовська область, м. Бобруйськ, Мінське шосе, Республіка Білорусь), з часткою в статутному фонді в розмірі 200 000,00 гривень, що підтверджується Витягом № від 11 травня 2018 року.

Одночасно, кінцевим беніфіціарним власником (контролером) Товариства визначено:

- ВАТ «БЕЛШИНА» код 700016217;

- ОСОБА_5, громадянин Республіки Білорусь, паспорт НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1.

Фактично Товариство займається оптовою реалізацією шин пневматичних гумових нових та гумових чобіт, виробництва ВАТ «Белшина», місто Бобруйськ, Республіка Білорусь.

Для належного здійснення господарської діяльності, Товариство орендує у ТОВ «МОБІЛ-ФЛЕШ» нежитлове приміщення, загальною площею 149м2, що розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 100, у якому розташовується офіс.

Крім того, Товариство користується послугами складування та транспортного оброблення вантажів, які надаються:

ТОВ «РОН-ДО» в складських приміщеннях загальною площею 11 859,40 м2, що розташовані за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 78 (Центральний склад);

суб'єктами реального сектору економіки на території України, зокрема, але не виключно: в місті Києві, місті Біла Церква та інших містах України (регіональні склади).

Основним постачальником шин пневматичних гумових нових та гумових чобіт є - ВАТ «Белшина», місто Бобруйськ, Республіка Білорусь, з яким укладено ряд зовнішньо економічних договорів.

На підставі направлень від 26.03.2018 року №296 та №297., виданих Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, Бричаг Яні Віталіївні, головному державному ревізору - інспектору відділу податкового супроводження підприємств торгівлі транспортними засобами управління податкового супроводження підприємств невиробничої сфери Офісу великих платників податків ДФС та Завадській Олені Володимирівні, головному державному ревізору - інспектору відділу податкового супроводження підприємств торгівлі транспортними засобами управління податкового супроводження підприємств невиробничої сфери Офісу великих платників податків ДФС відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20. п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75. п.п. 78.1.1. п.п. 78.1.4 и. 78.1 ст. 78. п. 82.2 ст. 82 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ (надалі ПК України) та на підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 23.03.2018 №515, проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «БЕЛШИНА» () з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, повноти нарахування та своєчасності сплати податків при взаємовідносинах з ТЗОВ «РЕДМІ» (), ТОВ «КРАКО» (), ПП «ФЛОИЛ» (), ТОВ «СКАЙ - АГРО ТРЕЙД» (), ТОВ «РЕНДБІ» (), ТОВ «ЛЕИДЕКС КОММЕРЦ» (), ТОВ «АКТИД» (), ПП «ЮНІВЕРСУМ» (), ТОВ «ТОСМА ТРЕЙД» (), ТОВ «СОЛОМОН МАРКЕТ» () за період з 01.02.2015 р. по 31.03.2017 р.

За результатами проведеної перевірки 23 квітня 2018 року посадовими особами податкового органу складений Акт №1133/28-10-42-04/35237656.

Позивач скористався своїм правом, передбаченим п.п. 17.1.6. п. 17.1. ст 17, абз.2 п.п.44.7., ст.44, п. 86.7 ст. 86 ПК України і 04 травня 2018 року направив на адресу відповідача заперечення та копії підтверджуючих документів, що підтверджується листом №422 від 04 травня 2018 року.

16 травня 2018 року відповідачем проведений розгляд заперечень та 17 травня 2018 року направлено на адресу позивача відповідь про результати розгляду заперечень, що підтверджується листом №20984/10/28-10-42-04-11 від 17 травня 2018 року. Рішенням засідання постійно діючої комісії висновки Акту перевірки від 23 квітня 2018 року залишені без змін.

21 травня 2018 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 3 972 240,00 гривень, з яких: 3 177 792,00 гривень - за податковими зобов'язаннями; 794 448,00 гривень - за штрафними санкціями;

- № про зменшення суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 383 492,00 гривень за 2017 рік.

Дані ППР були оскаржені в адміністративному порядку на підставі п.п. 17.1.7. п. 17.1. ст.17, п.56.1, п. 56.2. ст..56 Податкового кодексу України, шляхом подання скарги до Державної фіскальної служби України, що підтверджується листом №560 від 04 червня 2018 року.

02 серпня 2018 року Державною фіскальною службою України прийнято Рішення про результати розгляду скарги, що підтверджується листом №25311/5/99-99-11-01-02-25 від 02 серпня 2018 року.

Відповідно до вказаного листа, Державною фіскальною службою України було прийнято рішення про часткове задоволення скарги, а саме: скасування ППР № від 21 травня 2018 року в частині застосованої штрафної санкції за 2015 рік, а в іншій частині ППР залишено без змін; залишення без змін № від 21 травня 2018 року.

08 серпня 2018 року відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 3 471 742,00 гривень, з яких: 3 177 792,00 гривень - за податковими зобов'язаннями; 293 950,00 гривень - за штрафними санкціями.

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 44.1 та 44.2 статті 44 Податкового кодексу України (далі -ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу. Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до статті 134 ПК України об'єктом оподаткування є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: -зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); - збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: - збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); - зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно з пунктом 123.1 статті 124 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Право на формування податкових вигод виникає у покупця за наявності сукупності обставин та підстав, однією із яких є ділова мета.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Із наведеного нормативного регулювання випливає, що витрати позивача, понесені у зв'язку із придбанням товарів чи послуг, належать до категорії витрат, що формують собівартість реалізованих товарів, робіт, послуг і зменшують оподатковуваний дохід платника, якщо вони понесені у процесі реальної господарської діяльності, яка документально підтверджується.

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом у справах, з подібним предметом спору, зокрема у постанові від 15 серпня 2018 року по справі №803/699/13-а, постанові від 14 серпня 2018 року по справі №818/1104/17, постанові від 21 серпня 2018 року по справі №804/18786/14.

Так, з Акту перевірки вбачається, що порушення норм податкового законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» відповідач обґрунтовує тим, що фінансово-господарські відносини між позивачем та ТЗОВ «РЕДМІ» (), ТОВ «КРАКО» (), ПП «ФЛОИЛ» (), ТОВ «СКАЙ - АГРО ТРЕЙД» (), ТОВ «РЕНДБІ» (), ТОВ «ЛЕИДЕКС КОММЕРЦ» (), ТОВ «АКТИД» (), ПП «ЮНІВЕРСУМ» (), ТОВ «ТОСМА ТРЕЙД» (), ТОВ «СОЛОМОН МАРКЕТ» (), на думку контролюючого органу, не носять реального характеру.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, 06 лютого 2017 року між позивачем та ТОВ «РЕДМІ» був укладений Договір поставки №315 (на умовах 100% передплати), відповідно до п.1.1. якого позивач зобов'язується поставити та передати у власність Покупця Товар, окремими партіями, відповідно до замовлення Покупця надалі іменується - «Товар», а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар.

На виконання умов Договору, позивач виставив покупцю рахунки на оплату, а саме: №1224 від 22 лютого 2017 року, №2134 від 28 березня 2017 року, №2136 від 28 березня 2017.

У період з 28 лютого 2017 року по 31 березня 2017 року позивач здійснив фактичне відвантаження товару покупцю, що підтверджується наступними видатковими накладними, а саме: №1347 від 28 лютого 2017 року, №2280 від 30 березня 2017 року, №2337 від 31 березня 2017 року.

Вказаний товар був отриманий уповноваженим представником Покупця, що підтверджується довіреностями №280201 від 28 лютого 2017 року, №300301 від 30 березня 2017 року, №300302 від 30 березня 2017 року.

Зазначені операції були відображені позивачем в бухгалтерському облік, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №361 за період лютий 2015 - березень 2017, №6811 за період лютий 2015 - березень 2017.

У день виникнення податкових зобов'язань, відповідно до норм Податкового кодексу України, позивачем складались податкові накладні та реєструвались в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: від 28.02.2017 р. № 747, 30.03.2017 р. № 871, 30.03.2017 р. № 894, 31.03.2017 р. 949.

Вказаний товар був отриманий уповноваженим представником Покупця, що підтверджується наступними довіреностями:

за Договором №159 від 20 липня 2016 року: №29 від 20 липня 2016 року, №76 від 13 серпня 2016 року, №90 від 13 вересня 2016 року, №113 від 30 вересня 2016 року, №138 від 14 жовтня 2016 року;

за Договором №170 від 16 серпня 2016 року: №52 від 20 серпня 2016 року, №65 від 31 серпня 2016 року.

При складанні податкової декларації з податку на додану вартість за звітній податковий період, відомості, які зазначені в податкових накладних, були відображені Позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість, розшифровці податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), а також реєстрі виданих та отриманих податкових накладних. Таким чином, вказані операції також були відображені Позивачем в податковому обліку.

Станом на день проведення перевірки та прийняття оскаржуваних ППР, Покупець - ТОВ «РЕДМІ» повністю розрахувався за отриманий Товар, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача, що підтверджується Звітами про дебетові та кредитові операції по рахунку 1426 за період з 28 лютого 2017 року по 31 березня 2017 року.

Відвантаження Товару було здійснено з регіонального складу в місті Біла Церква, а транспортування Товару здійснювалось Покупцем самовивозом автомобільним транспортом з регіонального складу в місті Біла Церква, що безпосередньо вказано у видаткових накладних.

Послуги зі складування та транспортного оброблення вантажів на регіональному складі в місті Біла Церква надавалися Позивачу на підставі Договору складування та транспортного оброблення вантажів №97, укладений 02 червня 2014 року з ФОП ОСОБА_8, копія якого була надана контролюючому органу в ході перевірки.

Товар, що продавався Позивачем, був виготовлений засновником Товариства - ВАТ «Белшина» (Республіка Білорусь) та придбаний Позивачем на підставі Договору.

Товар був імпортований Позивачем на митну територію України, а митне оформлення проведено на Чернігівській регіональній митниці, що підтверджується вантажно-митними деклараціями.

Таким чином, податкові зобов'язання Позивача задекларовані в повному обсязі та сплачені до бюджету у встановлений строк.

Крім того, 29 липня 2016 року між Позивачем та ТОВ «ЛЕЙДЕКС КОММЕРЦ» був укладений Договір поставки №163 (на умовах 100% передплати), відповідно до п.1.1. якого Позивач зобов'язується поставити та передати у власність Покупця Товар, окремими партіями, відповідно до замовлення Покупця надалі іменується - «Товар», а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар.

На виконання умов Договору, Позивач, 18 серпня 2016 року, виставив Покупцю рахунок на оплату №7216.

Крім того, 25 серпня 2016 року, Позивач здійснив фактичне відвантаження товару, що підтверджується видатковою накладною №7496 від 25 серпня 2016 року.

Вказаний товар був отриманий уповноваженим представником Покупця, що підтверджується довіреністю №0823/1 від 23 серпня 2016 року.

Зазначена операція була відображена Позивачем в бухгалтерському облік, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №361 за лютий 2015 року - березень 2017 року, по рахунку №6811 за лютий 2015 року - березень 2017 року.

У день виникнення податкових зобов'язань, відповідно до норм Податкового кодексу України, Позивачем складалась податкова накладна та реєструвалась в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: №887 від 23 серпня 2016 року.

При складанні податкової декларації з податку на додану вартість за звітній податковий період, відомості, які зазначені в податковій накладній, були відображені в податковій декларації з податку на додану вартість, розшифровці податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), а також реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Таким чином, вказані операції також були відображені Позивачем в податковому обліку.

Станом на день проведення перевірки та прийняття оскаржуваних ППР, Покупець - ТОВ «ЛЕЙДЕКС КОММЕРЦ» повністю розрахувався за отриманий Товар, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача, що підтверджується звітом про дебетові та кредитові операції по рахунку №1426 за 23 серпня 2016 року.

Відвантаження Товару було здійснено з регіонального складу в місті Біла Церква, а транспортування Товару здійснювалось Покупцем самовивозом автомобільним транспортом з регіонального складу в місті Біла Церква, що безпосередньо вказано у видатковій накладній.

Послуги зі складування та транспортного оброблення вантажів на регіональному складі в місті Біла Церква надавалися Позивачу на підставі Договору складування та транспортного оброблення вантажів №97, укладений 02 червня 2014 року з ФОП ОСОБА_8, копія якого була надана Відповідачу в ході перевірки.

Товар, що поставлявся Позивачем, був виготовлений засновником Товариства - ВАТ «Белшина» (Республіка Білорусь) та придбаний Позивачем на підставі зовнішньоекономічного договору.

Товар був імпортований Позивачем на митну територію України, а митне оформлення проведено на Чернігівській регіональній митниці, що підтверджується вантажно-митними деклараціями.

Таким чином, податкові зобов'язання Позивача задекларовані в повному обсязі та сплачені до бюджету у встановлений строк.

05 липня 2016 року між Позивачем та ТОВ «АКТИД» був укладений Договір поставки №148 (на умовах 100% передплати), відповідно до п.1.1. якого Позивач зобов'язується поставити та передати у власність Покупця Товар, окремими партіями, відповідно до замовлення Покупця надалі іменується - «Товар», а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар.

На виконання умов Договору, Позивач виставив рахунки на оплату Покупцю, а саме: №5766 від 08 липня 2016 року, №5822 від 11 липня 2016 року, №5942 від 13 липня 2016 року, №6003 від 14 липня 2016 року, №6044 від 15 липня 2016 року, №6095 від 18 липня 2016 року, №6135 від 19 липня 2016 року.

Крім того, в період з 13 липня 2016 року по 20 липня 2016 року, Позивач здійснив фактичне відвантаження товару Позивачу, що підтверджується видатковими накладними: № 6022 від 13.07.2016 року, № 6023 від 13.07.2016 року, №6050 від 14.07.2016 року, № 6099 від 15.07.2016 року, № 6103 від 15.07.2016 року, № 6181 від 18.07.2016 року, № 6240 від 20.07.201 року.

Вказаний товар був отриманий уповноваженим представником Покупця, що підтверджується довіреністю №26 від 01 липня 2016 року.

Зазначені операції були відображені Позивачем в бухгалтерському облік, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №361 за лютий 2015 року - березень 2017 року, по рахунку №6811 за лютий 2015 року - березень 2017 року.

У день виникнення податкових зобов'язань, відповідно до норм Податкового кодексу України, Позивачем складались податкові накладні та реєструвались в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 476-477 від 13.07.2016 року, № 494 від 13.07.2016 року, № 580, 582 від 15.07.2016 року, № 655 від 18.07.2016 року, № 714 від 19.07.2016 року.

При складанні податкової декларації з податку на додану вартість за звітній податковий період, відомості, які зазначені в податкових накладних, були відображені Позивачем в податковій декларації з податку на додану вартість, розшифровці податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), а також реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Таким чином, вказані операції також були відображені Позивачем в податковому обліку.

Станом на день проведення перевірки та прийняття оскаржуваних ППР, Покупець - ТОВ «АКТИД» повністю розрахувався за отриманий Товар, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача, що підтверджується звітом про дебетові та кредитові операції по рахунку №1426 з 13 липня 2016 року по 19 липня 2016 року.

Відвантаження Товару було здійснено з регіонального складу в місті Києві, а транспортування Товару здійснювалось Покупцем самовивозом автомобільним транспортом, що безпосередньо вказано у видаткових накладних.

Послуги зі складування та транспортного оброблення вантажів на регіональному складі в місті Києві надавалися Товариству на підставі Договору складування та транспортного оброблення вантажів №83, укладений 15 квітня 2015 року з ТОВ «Шинна компанія», копія якого була надана контролюючому органу в ході перевірки.

Товар, що продавався Позивачем, був виготовлений засновником Позивача - ВАТ «Белшина» (Республіка Білорусь) та придбаний Позивачем на підставі Договору.

Товар був імпортований Позивачем на митну територію України, а митне оформлення проведено на Чернігівській регіональній митниці, що підтверджується вантажно-митними деклараціями.

Таким чином, податкові зобов'язання Позивача задекларовані в повному обсязі та сплачені до бюджету у встановлений строк.

10 червня 2010 року між Позивачем та ПП «ЮНІВЕРСУМ» був укладений Договір №114, відповідно до п.1.1. якого Позивач зобов'язується продати, а Покупець купити (оплатити та прийняти) Товар в асортименті, комплектності, кількості и по цінах відповідно виставленого рахунку.

Також, 25 березня 2015 року між Позивачем та ПП «ЮНІВЕРСУМ» був укладений Договір поставки №56 (на умовах 100% передплати), відповідно до п.1.1. якого Позивач зобов'язується поставити та передати у власність Покупця Товар, окремими партіями, відповідно до замовлення Покупця надалі іменується - «Товар», а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар.

На виконання умов Договорів, Позивач виставив рахунки на оплату Покупцю, а саме:

за договором №114 від 10 червня 2010 року: №379 від 03 лютого 2015 року, №639 від 12 лютого 2015 року, №746 від 16 лютого 2015 року, №1022 від 24 лютого 2015 року, №1298 від 11 березня 2015 року, №1942 від 26 березня 2015 року, №2249 від 02 квітня 2015 року;

за Договором №56 від 25 березня 2015 року: №2502 від 14 квітня 2015 року, №3218 від 30 квітня 2015 року, №3253 від 30 квітня 2015 року, №5700 від 30 червня 2015 року, №3802 від 18 травня 2015 року, №4394 від 29 травня 2015 року, №7225 від 31 липня 2015 року, №8480 від 31 серпня 2015 року, №11075 від 30 жовтня 2015 року, №12064 від 26 листопада 2015 року, №13040 від 29 грудня 2015 року.

У період з 06 лютого 2015 року по 29 грудня 2015 року, Позивач здійснив фактичне відвантаження товару, що підтверджується видатковими накладними:

за договором № 114: № 438 від 06.02.2015 року, № 512 від 11.02.2015 року, № 679 від 18.02.2015 року,№ 736 від 19.02.2015 року, № 934 від 27.02.2015 року, № 1565 від 25.03.2015 року, № 2026 від 07.04.2015 року тощо;

за договором № 56: № 2220 від 15.04.2015 року, № 2839 від 30.04.2015 року, № 3391 від 19.05.2015 року, № 4528, № 5753 від 16.06.2015 року тощо.

Вказаний товар був отриманий уповноваженим представником Покупця, що підтверджується довіреностями: №1 від 06 лютого 2015 року, №3 від 12 лютого 2015 року, №3 від 27 лютого 2015 року, №3 від 20 березня 2015 року, №9 від 07 квітня 2015 року, №10 від 7 квітня 2015 року, №11 від 07 квітня 2015 року, №12 від 14 квітня 2015 року, №14 від 30 квітня 2015 року, №15 від 18 травня 2015 року, №17 від 16 червня 2015 року, №18 від 16 червня 2015 року, №14 від 16 липня 2015 року, №17 від 04 серпня 2015 року, №19 від 04 вересня 2015 року, №22 від 30 жовтня 2015 року, №23 від 03 грудня 2015 року, №24 від 29 грудня 2015 року.

Зазначені операції були відображені Позивачем в бухгалтерському облік, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №361 за лютий 2015 - березень 2017 року, по рахунку №6811 за лютий 2015 - березень 2017 року, №361 за 06 лютого 2015 - 31 грудня 2015 року, №6811 за 06 лютого 2015 - 31 грудня 2015 року.

В день виникнення податкових зобов'язань, відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, Позивачем складались податкові накладні в двох примірниках, з яких один примірник видавався контрагенту, а інших залишався у Позивача, а саме: № 108 від 06.02.20215 року, № 398 від 18.02.2015 року, № 544 від 20.02.2015 року, № 681 від 26.02.2015 року, № 698 від 27.02.2015 року, № 215 від 12.03.2015 року, № 707 від 25.03.2015 року, № 801 від 26.03.2015 року, № 107 від 03.04.2015 року, № 331 від 14.04.2015 року тощо.

Крім того, зазначені податкові накладні, відповідно до п. 201.10 ст. 201, п. 11 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, були зареєстровані Позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних. Більш того, при складанні податкової декларації з податку на додану вартість за звітній податковий період, відомості, які зазначені в податкових накладних, були відображені в податковій декларації з податку на додану вартість, розшифровці податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), а також реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Таким чином, вказані операції також були відображені Позивачем в податковому обліку.

Станом на день проведення перевірки та прийняття оскаржуваних ППР, Покупець - ПП «ЮНІВЕРСУМ» повністю розрахувався за отриманий Товар, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача, що підтверджується:

за Договором №114 від 14 червня 2010 року звітом про дебетові та кредитові операції по рахунку №1426 за період з 06 лютого 2015 по 30 квітня 2015;

за Договором №56 від 25 березня 2015 року звітом про дебетові та кредитові операції по рахунку №1426 за період з 06 лютого 2015 по 30 квітня 2015, №1426 за період з 18 травня 2015 по 31 липня 2015, з 01 серпня 2015 по 31 жовтня 2015, з 01 листопада 2015 по 31 грудня 2015.

Відвантаження Товару було здійснено з регіонального складу в місті Біла Церква, а транспортування Товару здійснювалось Покупцем самовивозом автомобільним транспортом з регіонального складу в місті Біла Церква, що безпосередньо вказано у видаткових накладних.

Послуги зі складування та транспортного оброблення вантажів на регіональному складі в місті Біла Церква надавалися Позивачу на підставі Договору складування та транспортного оброблення вантажів №97, укладений 02 червня 2014 року з ФОП ОСОБА_8, копія якого була надана Відповідачу в ході перевірки.

Товар, що поставлявся Позивачем, був виготовлений засновником Позивача - ВАТ «Белшина» (Республіка Білорусь) та придбаний Позивачем на підставі зовнішньоекономічного договору.

Товар був імпортований Позивачем на митну територію України, а митне оформлення проведено на Чернігівській регіональній митниці, що підтверджується вантажно-митними деклараціями.

Таким чином, податкові зобов'язання Позивача задекларовані в повному обсязі та сплачені до бюджету у встановлений строк.

29 липня 2015 року між Позивачем та ТОВ «ТОСМА ТРЕЙД» був укладений Договір поставки №188, відповідно до п.1.1. якого Позивач зобов'язується поставити та передати у власність Покупця Товар, окремими партіями, відповідно до замовлення Покупця надалі іменується - «Товар», а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар.

На виконання умов Договору, Позивач виставив рахунки на оплату Покупцю, а саме: №6867 від 24 липня 2015, №7303 від 03 серпня 2015, №7546 від 10 серпня 205, №7609 від 11 серпня 2015, №7661 від 12 серпня 2015, №7853 від 17 серпня 2015, №7856 від 17 серпня 2015, №8215 від 25 серпня 2015, №8142 від 21 серпня 2015, №8560 від 02 вересня 2015, №8786 від 08 вересня 2015, №9059 від 14 вересня 2015, №9317 від 22 вересня 2015, №9388 від 22 вересня 2015, №10938 від 28 жовтня 2015, №11145 від 03 листопада 2015, №11805 від 22 листопада 2015, №12363 від 04 грудня 2015, №12615 від 14 грудня 2015.

Вказаний товар був отриманий уповноваженим представником Покупця, що підтверджується довіреностями: №3007 від 30 липня 2015, №408 від 04 серпня 2015, №1208 від 12 серпня 2015, №1708 від 17 серпня 2015, №1808 від 18 серпня 2015, №2108 від 21 серпня 2015, №2508 від 25 серпня 2015, №0830 від 30 серпня 2015, №0902 від 02 вересня 2015, №0908 від 08 вересня 2015, №1009 від 10 вересня 2015, №826 від 26 серпня 2015, №0922 від 22 вересня 2015, №0924 від 24 вересня 2015, №0928 від 28 вересня 2015, №16 від 28 жовтня 2015, №18 від 13 листопада 2015, №22 від 01 грудня 2015, №24 від 09 грудня 2015, №27 від 16 грудня 2015.

Зазначені операції були відображені Позивачем в бухгалтерському облік, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №361 за період з лютого 2015 по березень 2017, по рахунку №6811 за період з лютого 2015 по березень 2017.

В день виникнення податкових зобов'язань, відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, Позивачем складались податкові накладні в двох примірниках, з яких один примірник видавався контрагенту, а інших залишався у Позивача, а саме: № 1396 від 29.07.2015 року, № 97 від 04.08.2015 року, № 448 від 12.08.2015 року, № 590, 593 від 14.08.2015 року, № 636, 637 від 17.08.2015 року, № 912, 918 від 20.08.2015 року, № 696, 971 від 21.08.2015 року, № 877, 879 від 21.09.2015 року, № 727 від 18.12.2015 року тощо.

У період з 30 липня 2015 року по 18 грудня 2015 року, Позивач здійснив фактичне відвантаження товару Покупцю, що підтверджується видатковими накладними.

Зазначені податкові накладні, відповідно до п. 201.10 ст. 201, п. 11 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, були зареєстровані Позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних. Більш того, при складанні податкової декларації з податку на додану вартість за звітній податковий період, відомості, які зазначені в податкових накладних, були відображені в податковій декларації з податку на додану вартість, розшифровці податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), а також реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Таким чином, вказані операції також були відображені Позивачем в податковому обліку.

Станом на день проведення перевірки та прийняття оскаржуваних ППР, Покупець - ТОВ «ТОСМА ТРЕЙД» повністю розрахувався за отриманий Товар, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача, що підтверджується звітом про дебетові та кредитові операції по рахунку №1426 з 29 липня 2015 по 30 вересня 2015, з 01 жовтня 2015 по 31 грудня 2015, а також платіжними дорученнями №28 від 14 грудня 2015 року, №30 від 17 грудня 2015 року.

Відвантаження Товару було здійснено з регіонального складу в місті Біла Церква, а транспортування Товару здійснювалось Покупцем самовивозом автомобільним транспортом з регіонального складу в місті Біла Церква, що безпосередньо вказано у видаткових накладних.

Послуги зі складування та транспортного оброблення вантажів на регіональному складі в місті Біла Церква надавалися Позивачу на підставі Договору складування та транспортного оброблення вантажів №97, укладений 02 червня 2014 року з ФОП ОСОБА_8, копія якого була надана Відповідачу в ході перевірки.

Товар, що поставлявся Позивачем, був виготовлений засновником Позивача - ВАТ «Белшина» (Республіка Білорусь) та придбаний Позивачем на підставі зовнішньоекономічного договору.

Товар був імпортований Позивачем на митну територію України, а митне оформлення проведено на Чернігівській регіональній митниці, що підтверджується вантажно-митними деклараціями.

Таким чином, податкові зобов'язання Позивача задекларовані в повному обсязі та сплачені до бюджету у встановлений строк.

27 березня 2015 року між Позивачем та ТОВ «СОЛОМОН МАРКЕТ» був укладений Договір поставки №64, відповідно до п.1.1. якого Позивач зобов'язується поставити та передати у власність Покупця Товар, окремими партіями, відповідно до замовлення Покупця надалі іменується - «Товар», а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар.

На виконання умов Договору, Позивач виставив рахунки на оплату Покупцю, а саме: №1767 від 24 березня 2015 року, №2166 від 01 квітня 2015 року, №2248 від 02 квітня 2015 року, №2250 від 02 квітня 2015 року, №2503 від 14 квітня 2015 року, №2954 від 23 квітня 2015 року, №3045 від 27 квітня 2015 року, №3276 від 05 травня 2015 року, №3510 від 12 травня 2015 року.

В період з 06 квітня 2015 року по 20 травня 2015 року Постачальник здійснив фактичне відвантаження товару, що підтверджується наступними видатковими накладними: № 1997, 1998 від 06.04.2015 року, № 2108 від 09.04.2015 року, № 2164 від 15.04.2015 року, № 2401 від 20.04.2015 року, № 2762 від 29.04.2015 року, № 2796 від 30.04.2015 року, № 3147, 3148 від 13.05.2015 року, № 3482 від 20.05.2015 року.

Вказаний товар був отриманий уповноваженим представником Покупця, що підтверджується довіреностями: №1504-1 від 02 квітня 2015 року, №0408-1 від 08 квітня 2015 року, №0417-1 від 17 квітня 2015 року, №0429-1 від 29 квітня 2015 року, №0429-2 від 29 квітня 2015 року, №0506-1 від 06 травня 2015 року, №0519-1 від 19 травня 2015 року.

Зазначені операції були відображені Позивачем в бухгалтерському облік, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №361 за період лютий 2015 по березень 2017, по рахунку №6811 за період лютий 2015 по березень 2017 (копії ОСВ додаються).

У день виникнення податкових зобов'язань, відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, Позивачем складались податкові накладні в двох примірниках, з яких один примірник видавався контрагенту, а інших залишався у Позивача, а саме: № 1024 від 31.03.2015 року, № 66 від 02.04.2015 року, № 108, 111 від 03.04.2015 року, № 137 від 06.04.2015 року, № 169 від 07.04.2015 року, № 209 від 08.04.2015 року, № 255, 252 від 09.04.2015 року, № 379, 393 від 15.04.2015 року, № 901, 902 від 28.04.2015 року, № 271, 272, 293 від 13.05.2015 року тощо.

Крім того, зазначені податкові накладні, відповідно до п. 201.10 ст. 201, п. 11 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, були зареєстровані Позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних. Більш того, при складанні податкової декларації з податку на додану вартість за звітній податковий період, відомості, які зазначені в податкових накладних, були відображені в податковій декларації з податку на додану вартість, розшифровці податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), а також реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Таким чином, вказані операції також були відображені Позивачем в податковому обліку.

Станом на день проведення перевірки та прийняття оскаржуваних ППР, Покупець - ТОВ «СОЛОМОН МАРКЕТ» повністю розрахувався за отриманий Товар, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача, що підтверджується звітом про дебетові та кредитові операції по рахунку №1426 з 31 березня 2015 по 31 травня 2015.

Відвантаження Товару було здійснено з регіонального складу в місті Біла Церква, а транспортування Товару здійснювалось Покупцем самовивозом автомобільним транспортом з регіонального складу в місті Біла Церква, що безпосередньо вказано у видаткових накладних.

Послуги зі складування та транспортного оброблення вантажів на регіональному складі в місті Біла Церква надавалися Позивачу на підставі Договору складування та транспортного оброблення вантажів №97, укладений 02 червня 2014 року з ФОП ОСОБА_8, копія якого була надана Відповідачу в ході перевірки.

Товар, що поставлявся Позивачем, був виготовлений засновником Позивача - ВАТ «Белшина» (Республіка Білорусь) та придбаний Позивачем на підставі зовнішньоекономічного договору.

Товар був імпортований Позивачем на митну територію України, а митне оформлення проведено на Чернігівській регіональній митниці, що підтверджується вантажно-митними деклараціями.

Таким чином, податкові зобов'язання Позивача були задекларовані в повному обсязі та сплачені до бюджету у встановлений строк.

З урахуванням вище викладених обставин суд приходить що висновку, що господарські операції між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» та ТЗОВ «РЕДМІ» (), ТОВ «КРАКО» (), ПП «ФЛОИЛ» (), ТОВ «СКАЙ - АГРО ТРЕЙД» (), ТОВ «РЕНДБІ» (), ТОВ «ЛЕИДЕКС КОММЕРЦ» (), ТОВ «АКТИД» (), ПП «ЮНІВЕРСУМ» (), ТОВ «ТОСМА ТРЕЙД» (), ТОВ «СОЛОМОН МАРКЕТ» () носять реальний характер, відображають фактичний перебіг обставин, що супроводжується первинною документацією щодо фінансово-господарських взаємовідносин.

Колегія суддів наголошує, що підставою для визнання вищевказаних господарських операцій такими, що не мають реального характеру є, на переконання контролюючого органу, наявна інформація від ГУ ДФС у Рівненській області, Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо неможливості проведення перевірки суб'єктів господарювання у зв'язку з відсутністю платника за місцезнаходженням (дані факти стосуються ТОВ «РЕДМІ», ТОВ «КРАКО», ПП «ФЛОИЛ», ТОВ «СКАЙ - АГРО ТРЕЙД», ТОВ «РЕНДБІ», ТОВ «ЛЕИДЕКС КОММЕРЦ», ТОВ «АКТИД», ПП «ЮНІВЕРСУМ») та наявності кримінальних проваджень щодо контрагентів позивача - ТОВ «ТОСМА ТРЕЙД», ТОВ «СОЛОМОН МАРКЕТ», проте колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, вищевказані обставини не можуть однозначно свідчити про участь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» у схемі ухилення від сплати податків. Наявні кримінальні провадження є свідченням лише того факту, що проводиться досудова перевірка фактів викладених в кримінальному провадженні, збираються необхідні докази на доведення наявності чи відсутності в діяннях посадових осіб підприємств злочинних діянь, що передбачені кримінальним законодавством. Сам факт наявності кримінального провадження та проведення досудового розслідування свідчить лише про проведення перевірки та не може бути доказом, що доводить наявність фіктивних ознак діяльності будь-якого підприємств та за своєю сутністю не може встановлювати та підтверджувати порушення вимог податкового чи іншого законодавства.

Варто звернути на правову позицію, викладену в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08.09.2016 року у справі № К/800/24651/158 , відповідно до якої, висновки, викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно,така інформація не порушує прав останнього.

Колегія суддів також вважає необґрунтованим посилання відповідача на вироки Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2016 року по справі №753/10768/16-к та Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2016 року по справі №753/10768/16-к, як на доказ фіктивності укладених господарських договорів, оскільки вироки суду не містить в собі висновків щодо фіктивності укладання Договорів між позивачем та відповідними контрагентами, відсутні висновки відносно його мети та наявності у такого суб'єкта господарювання мети суперечної інтересам держави та суспільства при укладанні вказаного Договору та його виконання (господарських зобов'язань).

Більш того, вказаним Вироком Дарницького районного суду міста Києва не встановлено обставин щодо здійснення ОСОБА_9 пособництва Товариству в умисному ухиленні від сплати податків. Більш того, ОСОБА_9, а ні як засновник ТОВ «СОЛОМОН МАРКЕТ», а ні як його виконавчий орган в особі директора, вказаним Вироком суду не визнанні винними у скоєні злочину, передбаченого ст. 205 КК України, і до кримінальної відповідальності не притягнутий.

Вироком Дарницького районного суду міста Києва не встановлено обставин щодо здійснення ОСОБА_10 пособництва Позивачу в умисному ухиленні від сплати податків. Більш того, ОСОБА_10, а ні як засновник ТОВ «ТОСМА ТРЕЙД», а ні як його виконавчий орган в особі директора, вказаним Вироком суду не визнанні винними у скоєні злочину, передбаченого ст. 205 КК України, і до кримінальної відповідальності не притягнутий.

Крім того, варто звернути увагу, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» первинні документи не містять дефектів форми чи змісту, останні складені відповідно до вимог, що передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в апеляційній скарзі контролюючим органом не вказано щодо невідповідності або недостатності первинних документів для підтвердження здійснених господарських операцій.

Формальні помилки в первинних документах, як от не зазначення в довіреності номеру рахунку-фактури, а також кількості товару, не є, на переконання суду підставою та доказом безтоварності проведених операцій, оскільки Інструкція про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затверджена наказом Міністерства фінансів України №99 від 16 травня 1999 року, втратила чинність 01 січня 2015 року. За таких обставин, починаючи з 01 січня 2015 року законодавчими актами не встановлено обов'язкової форми до довіреності, а тому суб'єкти господарювання вільні самостійно визначати перелік інформації та вимоги до довіреностей.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Н.П.Бужак

Л.О.Костюк

Повний текст рішення виготовлений 09 квітня 2019 року.