Справа № 420/6766/18
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6766/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №091414 від 03.12.2018 року про застосування до ОСОБА_2 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулась Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №091414 від 03.12.2018 року про застосування до ОСОБА_2 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Ухвалою суду 29.12.2018 року було відкрито провадження по справі №420/6766/18 за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що не погоджується з прийнятим рішенням Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн. за порушення законодавства України про автомобільний транспорт, оскільки позивач є власником транспортного засобу МАN 1998 року д/н НОМЕР_1, який зупинили, але у самому транспортному засобі ОСОБА_2 не було, в ньому знаходилась інша особа - ФОП ОСОБА_3, яка керувала транспортним засобом. Позивач у позові вказує, що для власних потреб та особою не перевізником не передбачено товарно-транспортних накладних. Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Відповідальність на підставі ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за відсутність документів при перевезенні вантажу покладається на перевізника. Позивач не є перевізником, тому правові підстави для застосування до нього штрафу відсутні.

Представник відповідача 28.01.2019 року за (вхід.№3059/19) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що посадовими особами Управління Укртансбезпеки в Одеській області була проведена перевірка та складено акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому були визначені порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографу. Внаслідок чого на позивача було складено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 091414 від 03.12.2018 року за вчинення правопорушення, яке передбачено ч. 1 абз. 3. ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідач у відзиві вказує, що його постанова є правомірною та такою, що прийнята з врахуванням вимог чинного законодавства України.

В судове засідання 03.04.2019 року на визначений час до залу судового засідання №27 Одеського окружного адміністративного суду позивач не прибув, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у письмових запереченнях проти позову. Третя особа була сповіщена належним чином про день, час та місце слухання справи, але в судове засідання не прибула без поважних причин.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивач - ОСОБА_2 отримав постанову про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу № 091414 від 03.12.2018 року в сумі 1700,00 грн. за порушення законодавства України про автомобільний транспорт, яким передбачена відповідальність на підставі абз.3 ч. І ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з перевезень вантажів з перевищенням вагових обмежень без оформлення документів, перелік яких передбачений Законом. ОСОБА_2 у позовній заяві вказує, що він взагалі не є автомобільним перевізником, він є приватним підприємцем та відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказано, що основним видом економічної діяльності є: 46.21 - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.33 - оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами. Крім того, позивач є власником транспортного засобу МАN 1998 року д/н НОМЕР_1, який зупинили. Позивач у позовній заяві зазначає, що коли зупиняли транспортний засіб його там не було, в ньому знаходилась інша особа, а саме ФОП ОСОБА_3, який керував вантажним транспортним засобом. Проте, позивачем 07.12.2018 року було отримано оскаржувану постанову, яку було винесено без будь-якого виклику та повідомлення ОСОБА_2 Відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством. За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Позивач вважає, що усі вищевказані положення розповсюджуються на автомобільних перевізників, до яких ФОП ОСОБА_2 не відноситься та не є суб'єктом вказаних штрафних санкцій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області.

У відповідності до пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі Порядок №1567), цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти.

Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі Порядок №1567) виявлені під час перевірки (рейдової) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт .

Отже, за результатами рейдової перевірки посадовими особами Управління Укртансбезпеки в Одеській області було складено акт №084599 від 04.10.2018 року додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому були визначені порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографу.

Вказана обставина не заперечувалась представником позивача та вважається встановленою судом згідно положень ч.1 ст.78 КАС України.

Відсутність обов'язкового документа у водія-перевізника є безумовною підставою для притягнення перевізника до адміністративно - господарського відповідальності у вигляді штрафу згідно ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За вказаних обставин, оскаржена постанова відповідача №091414 від 03.12.2018 року відповідає законові.

Згідно з пунктами 25,26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення, уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. Відповідачем було вжито усіх необхідних заходів, для того, щоб належним чином забезпечити права позивача в частині бути присутнім під час розгляду справи, давати пояснення, долучати документи і т.і. На підтвердження цього факту в матеріалах справи міститься копія запрошення позивача на розгляд справи, від 26.11.2018 року № 12581/1-32-18, яка була направлена позивачу рекомендованим листом, як цього вимагає чинне законодавство України. Тому, твердження позивача щодо того, що його не повідомили про дату, місце та час розгляду справи є безпідставними.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі. Позивач є юридичною особою, і має отримувати кореспонденції за тією адресою, що вказана в реєстрі.

Представником відповідача надані докази направлення запрошення позивачу на розгляд його справи засобами поштового зв'язку (замовною кореспонденцією) 28.11.2018 року саме на адресу позивача, яка міститься ЄДР, що є достатнім часом для отримання запрошення та прибуття на слухання справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами з посиланнями на відповідні положення законодавства про необґрунтованість позовних вимог позивача.

На підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку про те, що винесення оскаржуваних актів індивідуальної дії відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Отже, суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №091414 від 03.12.2018 року про застосування до ОСОБА_2 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн, задоволенню не підлягають відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №091414 від 03.12.2018 року про застосування до ОСОБА_2 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн. - відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 12.04.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.

.