Справа № 804/7064/15
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2019 року Справа № 804/7064/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідачаОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Криворіжгаз до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про визнання нечинним припису,-
ОСОБА_5 акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз» (далі - ВАТ «Криворіжгаз») звернулось до суду з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області (далі Інспекція), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», в якому просило визнати нечинним припис Державної інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області від 26.02.2009 року №212 про виконання вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін.
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що ним не було вчинено порушень державної дисципліни цін, які зафіксовано в Акті перевірки. ВАТ «Криворіжгаз» повністю не погоджується із викладеними в Акті перевірки висновком Інспекції про начебто застосування ціни, яка за законодавством не набрала чинності та про необґрунтоване одержання НАК «Нафтогаз України» коштів. Зазначений висновок вважає хибним, таким, що ґрунтується на вільному та неправильному тлумаченні Інспекцією норм діючого законодавства та зроблений без повного та всебічного вивчення та з'ясування порядку ціноутворення та формування ціни на природний газ та її складових. Зауважив, що п.1 постанови КМУ № 998 чітко визначено застосування граничної ціни з 15.11.2008 р., оскільки до ПКМУ № 605 (якою на той час була затверджена гранична ціна на природний газ) було внесено зміни, згідно яких слова з «1 січня 2008р.» було замінено на слова «з 15.11.2008 р.», отже, уряд чітко визначився з тим, з якої дати необхідно застосовувати нову граничну ціну. В свою чергу Інспекція, як орган, який підпорядкований Міністерству економіки України, ставить під сумнів дату, з якої необхідно застосовувати нову граничну ціну на природний газ, яку чітко визначив уряд. При цьому, відповідач не вивчив питання щодо того, за якою ціною і з якої дати ВАТ «Криворіжгаз» закуповувало природний газ у ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України». Інспекція не врахувала, що ВАТ «Криворіжгаз» не отримувало жодної вигоди від реалізації природного газу промисловим підприємствам та бюджетним установам за новою граничною ціною, вартість якого фактично лише транзитом перераховувало оптовому постачальнику - ДК «Газ України». Висновок Інспекції, суперечить інтересам держави, оскільки ставить під сумнів правомірне надходження коштів для розрахунків з постачальником газу Російською Федерацією до Державного бюджету України транзитом від споживачів через ВАТ «Криворіжгаз» до ДК «Газ України» та НАК «Нафтогаз України».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2009 року (суддя Захарчук Н.В.) було відкрито провадження у справі № 2а-5416/09/0470 та призначено справу до розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2009 року (суддя Захарчук Н.В.) провадження у справі № 2а-5416/09/0470 було зупинено до набрання законної сили рішення у справі №2а-7611/09/0470.
На підставі розпорядження голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду №36 від 15.03.2010 року про перерозподіл та передбачу адміністративних справ, які знаходяться в провадженні судді Захарчук Н.В. іншим суддям, справу передано судді Потоловій Г.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2010 року (суддя Потлова Г.В.) справу № 2а-5416/09/0470 прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2010 року провадження по справі зупинено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2014 року провадження у справі було закрито відповідно до п.5 ч.1 ст.157 КАС України у зв'язку з ліквідацією відповідача - Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» було задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року у справі № 2а-5416/09/0470 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2015 року, справу розподілено судді Павловському Д.П., номер справи змінено на №804/7064/15.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2015 року (суддя Павловський Д.П.) адміністративну справу № 804/7064/15 було прийнято до провадження, призначено розгляд справи у судовому засіданні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2016р. (суддя Павловський Д.П.) здійснено заміну відповідача - Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області у справі № 804/7064/15 її правонаступником - Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, провадження по справі №804/7064/15 було зупинено до становлення місцезнаходження відповідача, зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» надати інформацію щодо місцезнаходження Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.
Також суддею Павловським Д.П було замінено позивача ОСОБА_5 акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз» на Публічне акціонерне товариство Криворіжгаз.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв'язку із відстороненням судді Павловського Д.П., та на виконання розпорядження № 2686д від 16.10.2018 року адміністративну справу передано на розгляд судді О.М. Неклесі.
Вказана справа отримана суддею О.М.Неклесою 18.10.2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 р. адміністративну справу №804/7064/15 прийнято до провадження судді Неклеси О.М., зобов'язано сторін, у разі усунення обставин, що викликали зупинення провадження по справі №804/7064/15, надати до суду клопотання про поновлення провадження у вказаній справі з відповідними доказами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. поновлено провадження у справі №804/7064/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про визнання нечинним припису, розгляд справи вирішено здійнювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання було призначено на 15 січня 2019 року об 15 год. 00 хв.
15.01.2019 року позивач надав до суду письмові пояснення по справі, в яких викладені доводи аналогічні тим, що містяться у позові. У письмових поясненнях позивач підтримує свої позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі.
15.01.2019 року підготовче засідання було відкладено на 07.02.2019 року до 13 год. 30 хв.
07.02.2019 року підготовче судове засідання було продовжено на 30 днів, у судовому засіданні оголошено перерву до 28.02.2019 року на 11:00 год.
28.02.2019 року від позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач підтримує свої позовні вимоги та просить їх задовольнити. Окремо зазначив, що на підставі Акта перевірки №212 від 26.02.2009 року позивачем було винесено рішення №69 від 05.03.2009 року та припис №212 від 26.02.2009 року, які оскаржені позивачем до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Постановою суду від 11.08.2010 року у справі №2а-7611/09/0470 визнано нечинним та скасовано рішення №69 від 05.03.2009 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін. Заперечення позивача з приводу незаконності припису та рішення мали вираз у тому, що відповідач невірно встановив порушення державної дисципліни цін, оскільки невірно визначив дату, з якої підлягає застосуванню постанова КМУ №998 від 30.10.2008 року. Посилається на ч.4 ст.78 КАС України та на обставини, викладені у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2010 року у справі №2а-7611/09/0470, які не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.
28.02.2019 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з позовними вимогами та просить у задоволенні позовної заяви відмовити. В обґрунтування відзиву зазначив, що доводи позивача є хибними, оскільки у постанові №988 нову граничну ціну було «установлено», тобто визначено і зафіксовано для подальшого застосування, яке повинно було розпочатись не раніше набуття чинності документом. Відповідач вважає, що позивач зобовязаний виконати вимоги припису, усунути порушення терміну вводу тарифів на газ для бюджетних та промислових і інших споживачів шляхом здійснення перерахунків за період з 15.11.2008 року по 26.11.2008 року.
28.02.2019 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 14.03.2019 року на 13 год. 30 хв.
14.03.2019 року представник відповідача надав до суду письмові заперечення на пояснення позивача, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Посилається на субєктивність думки суду у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2010 року по справі №2а-7611/09/0470. Окремо зауважив, що відносини між позивачем та промисловими, бюджетними та іншими споживачами в частині реалізації газу за ціною 934,70 грн./м3 виникли з 01.01.2008 року і мали діяти до 26.11.2008 року, тобто до дати набуття чинності постанови №998, оскільки дія останньої не поширюється на відносини, що виникли до набуття її чинності. Зазначає, що застосування нової граничної ціни можливо не раніше набуття чинності документа, яким вона встановлюється.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях, просив позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов та запереченнях на пояснення позивача.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, зясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Криворіжгаз" на момент виникнення спірних правовідносин було юридичною особою, яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі підприємств, організацій України за кодом 03341397.
Предметом господарської діяльності ВАТ "Криворіжгаз", як суб'єкта господарювання, відповідно до п.2.2 Статуту ВАТ «Криворіжгаз» було здійснення транспортування природного і нафтового газу розподільними трубопроводами, постачання природного газу за регульованим тарифом: постачання природного газу за нерегульованим тарифом.
Свою діяльність з постачання природного газу за регульованим тарифом, на момент виникнення спірних правовідносин, товариство здійснювало на підставі ліцензії Серії АА № 224477, виданої Національною комісією регулювання енергетики України терміном дії з 21 квітня 2000 року по 20 квітня 2010 року.
26.02.2009 року на підставі Закону України "Про ціни та ціноутворення" від 03 грудня 1990 року №507-12, постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року №1819 Питання Державної інспекції по контролю за цінами" та вимоги прокуратури м.Кривого Рогу працівниками Державної інспекції контролю за цінами в Дніпропетровській області було проведено позапланову перевірку з питань дотримання державної дисципліни цін при формуванні та застосуванні тарифів на газ природний.
За наслідками проведення перевірки було складено Акт перевірки № 212 від 26 лютого 2009 року.
Вказаний акт був підписаний керівником та головним бухгалтером позивача, з додатковими поясненнями доданими до вказаного акту.
Згідно пояснень до акту від 26.02.2009 р. вих.№ 08/577 від 26.02.2009 р. ВАТ «Криворіжгаз» здійснює постачання природного газу населенню, бюджетним установам та організаціям, промисловим споживачам та іншим суб'єктам господарювання. Власником природного газу, який передається ВАТ «Криворіжгаз» для наступної його реалізації бюджетним установам та організаціям, промисловим споживачам та іншим субєктам господарювання в перевіряємому періоді є ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України». Постачання газу здійснювалось на підставі додаткової угоди № 3 до договору на постачання природного газу № 06/08-172 від 25 березня 2008 року та додаткової угоди № 7 до договору поставки природного газу № 06/08-398 від 26 березня 2008року у редакції ДК «ГАЗ України», де чітко визначено ціна природного газу та дата введення її в дію.
На підставі вказаного акта за наслідками перевірки відповідачем було винесено:
- припис №212 від 26.02.2009 року про виконання вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін з вимогою: в місячний термін усунути порушення терміну вводу тарифу на газ природний для бюджетних установ та організацій, що фінансуються з державного або місцевого бюджетів, а також для промислових споживачів і інших субєктів господарської діяльності шляхом приведення цін (тарифів) у відповідність до вимог постанови КМУ від 30.10.2008 року №998 «Про внесення змін до постанови КМУ від 29.04.2006 р. № 605 і від 11,02.2008р. № 53», яка набрала чинності з 26.11.2008 року;
- рішення № 69 від 05.03.2009 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, згідно з яким установлено завищення тарифу на природний газ для споживачів внаслідок порушення вимог ПКМУ від 30.10.2008 р. № 998, яким вирішено вилучити у ВАТ «Криворіжгаз» у дохід державного бюджету 193601,85 грн., та штраф у сумі 387203,70 грн.
Не погоджуючись з приписом №212 від 26.02.2009 року про виконання вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення № 69 від 05.03.2009 року, яке приймалось за тих самих обставин, що і спірний припис, позивачем було оскаржено в судовому порядку. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2010 року у справі №2а-7611/09/0470 (постанова набрала законної сили 31.10.2014 року) визнано протиправним і скасовано рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області від 05.03.2009 року № 69 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.
У постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2010 року по справі №2а-7611/09/0470 щодо спірних правовідносин було встановлено наступне.
25 березня 2008 року між ОСОБА_5 акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Криворіжгаз" (Покупець) та Дочірньою кампанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (Постачальник), в особі ОСОБА_6 директорів, який діяв на підставі статуту, був укладений договір поставки природного газу № 06/08 -172. За умовами пункту 1.1. зазначеного договору Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" зобов'язалася передати у власність Покупця у 2008 році природний газ, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити зазначений газ на умовах цього договору.
Пунктом 1.3 Договору поставки природного газу №06/08 -172 від 25 березня 2008 року встановлено, що газ, що постачається за цим договором використовується покупцем виключно для подальшої реалізації установам та організаціям, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів.
Ціна газу визначена Розділом 5 вказаного договору, пунктом 5.1 якого передбачено, що ціна за 1000 куб. метрів газу на момент укладення цього договору без врахування витрат, пов'язаних із реалізацією газу, збору до затвердженого тарифу на газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на постачання та транспортування газу магістральними та розподільними, мережами, без податку на додану вартість на зазначене складає 934,70 грн., окрім цього витрати пов'язані із транспортуванням - 0,00 грн., податок на додану вартість 20% - 186,94 грн. Таким чином, до сплати за 1000 куб метрів газу - 934,70 грн., та сума ПДВ -186,94 грн., та всього із сумою податку на додану вартість -1121,64 грн.
Додатковою угодою № 1 від 05 травня 2008 року сторони дійшли згоди щодо необхідності зміни з 01 травня 2008 року пункт 5.1 договору № 06/08-172 від 25 березня 2008 року. Згідно вказаного пункту додаткової угоди сторонами було змінено ціну газу, що поставляється шляхом включення до загальної вартості газу, що поставляється суми витрат, пов'язаних із реалізацією газу НАК "Нафтогаз України" в сумі 87,43 грн. Таким чином, з 01 травня 2008 року загальна вартість 1000 куб. метрів газу стала складати 1226,56 грн., з яких сума податку на додану вартість складає 20%.
Додатковою угодою № 2 від 29 серпня 2008 року сторони дійшли згоди щодо необхідності зміни з 22 серпня 2008 року пункт 5.1. договору № 06/08-172 від 25 березня 2008 року. За дослідженням цього пункту договору вбачається, що сторонами було змінено ціну газу, що поставляється шляхом включення до загальної вартості газу, що поставляється суми витрат, пов'язаних із реалізацією газу НАК "Нафтогаз України" в сумі 86,95 грн. Таким чином, з 22 серпня 2008 року загальна вартість 1000 куб. метрів газу стала складати 1225,98 грн., з яких сума податку на додану вартість складає 20%.
Додатковою угодою № 3 від 26 листопада 2008 року сторони дійшли згоди щодо необхідності зміни пункту 5.1. договору № 06/08-172 від 25 березня 2008 року. Відповідно до пункту 2 цієї угоди з 07.11.2008 року пункт 5.1. було викладено в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб метрів газу становить 934,70 грн. без урахування податку на додану вартість, витрат, пов'язаних із реалізацією газу НАК "Нафтогаз України", збору, до затвердженого тарифу на газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на транспортування, розподіл та постачання природного газу, окрім цього сума витрат, пов'язаних із реалізацією - 121,00 грн., податок на додану вартість 20%». Таким чином, до сплати за 1000 куб. метрів газу - 1055,70 грн., крім того ПДВ -20% грн., та всього із сумою податку на додану вартість - 1266,84 грн.».
Відповідно до пункту 3 цієї угоди з 15 листопада 2008 року пункт 5.1 було викладено в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. метрів газу становить 1152,00 грн. без урахування податку на додану вартість, витрат, пов'язаних із реалізацією газу НАК "Нафтогаз України", збору до затвердженого тарифу на газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на транспортування, розподіл та постачання природного газу, окрім цього сума витрат, пов'язаних із реалізацією - 121,00 грн., податок на додану вартість 20%.» Таким чином, до сплати за, 1000 куб. метрів газу - 1273,00 грн., крім того ПДВ -20% грн., та всього із сумою податку на додану вартість - 1527,60 грн.
26 березня 2008 року між ОСОБА_5 акціонерним товариствов "Криворіжгаз" (Покупець) та Дочірньою кампанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (Постачальник), був укладений договір поставки природного газу №06/08-398. За умовами пункту 1.1 зазначеного договору Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" зобов'язалася передати у власність Покупця (Позивач) у 2008 році природний газ, а Покупець зобов'язався прийняти та сплатити зазначений газ на умовах цього договору.
Пунктом 1.3 Договору поставки природного газу № 06/08 - 398 від 26 березня 2008 року встановлено, що газ, що постачається за цим договором використовується Покупцем виключно для подальшої реалізації промисловим споживачам, місячний обсяг споживання кожного з яких не перевищує 400 тис. куб. метрів.
Ціна газу визначена Розділом 5 Договору поставки природного газу № 06/08 - 398 від 26 березня 2008 року, пунктом 5.1 якого передбачено, що ціна за 1000 куб. метрів газу на момент укладення цього договору без врахування витрат, пов'язаних із реалізацією газу, збору до затвердженого тарифу на газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на постачання та транспортування газу магістральними та розподільними мережами, без податку на додану вартість на зазначене складає 934,70 грн., крім цього витрати пов'язані із реалізацією - 0,00 грн., податок на додану вартість 20%, тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 69.00 грн.. крім того ПДВ - 20%. Таким чином, до сплати за 1000 куб. метрів газу - 1003,70 грн., сума ПДВ -200,74 грн., всього із сумою податку на додану вартість -1204,44 грн.
Додатковою угодою № 2 від 25.04.2008 року сторони дійшли згоди щодо необхідності зміни з 01 травня 2008 року п. 5.1. договору № 06/08-398 від 26 березня 2008 року. Згідно з яким сторонами було змінено ціну газу, що поставляється шляхом включення до загальної вартості газу, що поставляється суми витрат, пов'язаних із реалізацією газу ПАК "Нафтогаз України" в сумі 87, 43 грн., окрім цього тариф на транспортування 69,00 грн. Таким чином, з 01.05.2008 року загальна вартість 1000 куб. метрів газу стала складати 1309,36 грн., з яких сума податку на додану вартість складає 218,23 грн.
Додатковими угодами № 3 від 09 червня 2008 року, № 4 від 03 липня 2008 року були змінені обсяги постачання газу у червні - вересні 2008 року.
Додатковою угодою № 7 від 26.11.2008 року сторони дійшли згоди щодо необхідності зміни пункту 5.1 договору № 06/08-398 від 26 березня 2008 року. Відповідно до пункту 2 цієї угоди з 07 листопада 2008 року пункт 5.1 було викладено в наступній редакції:«Ціна за 1000 куб метрів газу становить 934.70 грн. без урахування податку на додану вартість, витрат, пов'язаних із реалізацією газу НАК "Нафтогаз України", збору до затвердженого тарифу на газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на постачання та транспортування газу магістральними та розподільними мережами, без податку на додану вартість на зазначене складає 934,70 грн., окрім цього сума витрат пов'язаних із реалізацією - 121,00 грн., податок на додану вартість 20%, тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 80,10 грн.». Таким чином, до сплати за 1000 куб. метрів газу - 1135,80 грн., крім того ПДВ -20% грн., та всього із сумою податку на додану вартість 1362,96 грн.
Відповідно до пункту 3 цієї угоди з 15 листопада 2008 року пункт 5.1 було викладено в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб метрів газу становить 1152,00 грн. без урахування податку на додану вартість, витрат, пов'язаних із реалізацією газу НАК "Нафтогаз України", збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу, тарифів на постачання тa транспортування газу магістральними та розподільними мережами, окрім цього сума витрат, повязаних із реалізацією - 121,00 грн., податок на додану вартість 20%, тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 80,10 грн.». Таким чином, до сплати за 1000 куб. метрів газу - 1353,10 грн., крім того ПДВ -20% грн., та всього із сумою податку на додану вартість - 1623,72 грн.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Наведені вище обставини встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, а тому не доказується при розгляді цієї справи.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За приписами пункту 4 статті 4 наведеного Закону, органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю), повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності, спосіб здійснення державного нагляду (контролю), санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа встановлюються виключно законами.
Статтею 13 Закону України "Про ціни та ціноутворення" від 03.12.1990 року №507-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державний фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції.
Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України. Вказані органи здійснюють контроль у взаємодії з профспілками, спілками споживачів та іншими громадськими організаціями.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1819 від 13 грудня 2000 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Державна інспекція з контролю за цінами є урядовим органом, що діє у системі Мінекономіки, відповідальний перед Кабінетом Міністрів України, підзвітний та підконтрольний Міністрові економіки.
Основні принципи встановлення та застосування цін і тарифів та організація контролю за їх дотриманням на території України на момент виникнення спірних правовідносин були врегульовані положеннями Закону України "Про ціни та ціноутворення" від 03.12.1990 року №507-XII.
За приписами статті 189 Господарського кодексу України та статті 6 Закону України "Про ціни та ціноутворення" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в народному господарстві застосовуються вільні ціни та тарифи та регульовані ціни та тарифи.
Відповідно до статті 191 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)державні фіксовані та регульовані ціни встановлюються на ресурси, що справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, а також на продукцію та послуги, що мають суттєве соціальне значення для населення. Перелік зазначених ресурсів, продукції, послуг затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до закону державні ціни встановлюються також на продукцію (послуги) суб'єктів господарювання - природних монополістів. Переліки видів продукції (послуг) зазначених суб'єктів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Державне регулювання цін здійснюється шляхом встановлення фіксованих державних та комунальних цін, граничних рівнів цін, граничних рівнів торговельних надбавок і постачальницьких винагород, граничних нормативів рентабельності або шляхом запровадження обов'язкового декларування зміни цін.
Статтею 4 Закону України "Про ціни та ціноутворення" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення в республіці державної політики цін; визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління, крім сфери телекомунікацій; визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).
Постановою Кабінету Міністрів України № 605 від 29 квітня 2006 року "Деякі питання діяльності НАК "Нафтогаз України" у редакції, що діяла з 01 січня 2008 року, було встановлено з 1 січня 2008 року граничний рівень цін на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання та витрат на його реалізацію Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" на рівні 934,7 гривні за 1 тис. куб. метрів та граничний рівень цін для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання на рівні 934,7 гривні.
Пунктом 9 цієї постанови витрати Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на реалізацією природного газу затверджуються Міністерством палива та енергетики за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки.
На виконання цієї постанови наказом Міністерства палива та енергетики № 247 від 25 квітня 2008 року було затверджено суму витрат Національної енергетичної компанії "Нафтогаз України" на рівні 83,47 грн. за 1 000 куб. метрів без врахування податку на додану вартість.
За прямою вказівкою пункту 3 наказу № 247 від 25.04.2008 року, зазначений наказ набирає чинності з 01.05.2008 року.
Постановою Кабінету Міністрів України № 998 від 30 жовтня 2008 року "Про внесення змін до Постанов Кабінету міністрів України від 29 квітня 2006 року № 605 та від 11 лютого 2008 року № 53" були внесені зміни, та з 15 листопада 2006 року граничний рівень цін на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів та промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання був встановлений на рівні 1152,00 три.
Таким чином предметом спору у вказаній адміністративній справі, як і у справі №2а-7611/09/0470, є дата з якої підлягала застосуванню у спірних правовідносинах постанова Кабінету Міністрів № 998 від 30 жовтня 2008 року.
Приймаючи рішення судом враховано, що ст.55 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 16 травня 2008 року №279-IV передбачено, що постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, які містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.
Постанову Кабінету Міністрів України № 998 від 30 жовтня 2008 року "Про внесення змін до Постанов Кабінету Міністрів України від 29 травня 2006 року № 605 та від 11 лютого 2008 року № 53" було опубліковано в офіційному друкованому виданні "Урядовий кур'єр" № 222 від 26 листопада 2008 року.
Суд погоджується з доводами відповідача, в частині здійснених під час перевірки висновків, що датою набрання цією постановою чинності є 26 листопада 2008 року.
Разом з тим суд вважає, що доводи відповідача ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм законодавства в результаті чого змішано різні юридичні поняття "набрання чинності нормативно-правовим актом", та поняття "дати, з якої змінюються правові відносини, що регулюються цим нормативно правовим актом".
Датою набрання чинності нормативно-правовим актом є дата, з якої виконання цього нормативно-правового акту є обов'язковим на всій території України. Водночас, відносини, що змінюються цим нормативно-правовим актом змінюється із дня, що зазначений в такому нормативно-правовому акті.
Таким чином, зміна граничних рівнів цін та тарифів 15 листопада 2008 року не є датою набрання постановою чинності, а є датою, з якої змінюються правовідносини щодо визначення розміру граничних цін та тарифів.
Крім того, суд зауважує, що ВАТ «Криворіжгаз» на момент виникнення спірних правовідносин здійснював постачання природного газу споживачам за регульованим тарифом відповідно до норм діючого законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом, затвердженим наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 25 серпня 2005р. № 74 та Постановою НКРЕ від 25.08.2005 року № 693 (далі - Ліцензійні умови).
Постачання природного газу за регульованим тарифом відповідно до п.1.3 Ліцензійних умов вид господарської діяльності з постачання природного газу безпосередньо споживачам, що проводиться ліцензіатом відповідно до ліцензійних умов за встановленими правилами ціноутворення.
Згідно з п.3.6.1 ВАТ «Криворіжгаз» (ліцензіат) мав право одержувати від споживачів, яким він постачає природний газ, плату за цінами, які формуються виходячи з установлених НКРЕ правил ціноутворення на природний газ та послуги з його транспортування, розподілу, зберігання та постачання, та нижче наводиться формула за якою, позивач реалізовує природний газ. Згідно з формулою ціна газу, за якою споживачі розраховуються за спожитий природний газ, формується на підставі ціни закупівельної, тобто, ціни, визначеної в договорі на закупівлю природного газу.
Таким чином, порядок застосування цін на природний газ регулюється НКРЕ і є чітко визначеним.
Згідно з п.1.3 Ліцензійних умов ціна природного газу (закупівельна) - це вартість 1000 м.куб. природного газу, визначена в договорі на закупівлю природного газу.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, у договорах та додаткових угодах з ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" зазначена закупівельна ціна природного газу та ВАТ "Криворіжгаз" має право включати до ціни для споживачів тільки ті складові, які зазначені в п.3.6.1 Ліцензійних умов та не має інших повноважень щодо ціноутворення. Тобто, Ліцензійними умовами був встановлений чіткий порядок ціноутворення для позивача, як постачальника газу споживачам, який останнім порушений не був.
Окрім того, відповідачем не визначено в акті перевірки, в чому полягало порушення позивачем порядку застосування цін.
Наведене вище в сукупності підтверджує неправомірність висновків відповідача, що викладені в акті перевірки № 212 від 26 лютого 2009 року та відповідно неправомірність складення щодо позивача припису від 26.02.2009 р. №212 про виконання вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін, які належним чином не доведені.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Пунктом 2 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийняття припису Державної інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області від 26.02.2009 року №212, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного припису, з огляду на положення п.2 ч. 1 ст.5 КАС України.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви Публічного акціонерного товариства Криворіжгаз, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати припис Державної інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області від 26.02.2009р. №212 про виконання вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 25 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1