Справа № 826/9278/17
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9278/17 Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Слобожанської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" як оператора спільної діяльності між публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування", компанією Місен Ентерпрайзес АБ та товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року до Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» як оператор спільної діяльності між публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування», компанією Місен Ентерпрайзес АБ та товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року (далі - позивач, ТОВ «Карпатигаз») до Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, Слобожанська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області), в якому просило: визнати протиправною бездіяльність Слобожанської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області щодо повернення ТОВ «Карпатигаз» як оператору спільної діяльності між ПАТ «Укргазвидобування», компанією Місен Енетерпрайзес АБ та ТОВ «Карпатигаз» за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року помилково та надміру сплачених грошових зобов'язань у розмірі 2 767,53 грн.; зобов'язати Слобожанську ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України ТОВ «Карпатигаз» як оператору спільної діяльності між ПАТ «Укргазвидобування», компанією Місен Енетерпрайзес АБ та ТОВ «Карпатигаз» за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року сум помилково та надміру сплачених грошових зобов'язань у розмірі 2 767,53 грн. та подати його для виконання Управлінню державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Слобожанська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз", в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання 08 квітня 2019 року о 15:30 годині не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» є оператором спільної діяльності за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року, укладеним між ПАТ «Укргазвидобування», компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та ТОВ «Карпатигаз».

Відповідно до умов договору про спільну діяльність №3 саме на позивача згідно статей 1134, 1135 Цивільного кодексу України покладено ведення спільних справ, бухгалтерського обліку, складання фінансової звітності, подання податкової звітності та сплату податків.

Позивача додатково взято на облік як платника податків - учасника договору про спільну діяльність, відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору, у Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, що підтверджується відповідною довідкою (ф. №4-ОПП) від 11.10.2013 року №1287/2659-18-05-15.

При цьому ТОВ «Карпатигаз» перебуває на обліку за неосновним місцем обліку в Слобожанській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем в період з серпня по грудень 2014 року нараховано та сплачено за користування надрами для видобування корисних копалин:

нафти у розмірі 20 092,34 грн. із застосуванням ставки 45%, а саме: згідно податкового розрахунку №176 від 22.09.2014 року за серпень 2014 року у розмірі 5 098,75 грн., про що свідчить платіжне доручення від 29.09.2014 року №7478; згідно податкового розрахунку №220 від 17.11.2014 року за жовтень 2014 року у розмірі 14 993,59 грн., про що свідчить платіжне доручення від 28.11.2014 року №8435;

природного газу у розмірі 533,79 грн. із застосуванням ставки 55%, а саме: згідно податкового розрахунку №176 від 22.09.2014 року за серпень 2014 року у розмірі 265,72 грн., про що свідчить платіжне доручення від 29.09.2014 року №7479; згідно податкового розрахунку №220 від 17.11.2014 року за жовтень 2014 року у розмірі 268,07 грн., про що свідчить платіжне доручення від 28.11.2014 року №8436.

Загальний розмір сплаченої плати за користування надрами для видобування корисних копалин становить 20 626,13 грн.

Позивач, вважаючи, що сплатив надміру суми грошових зобов'язань за користування надрами для видобування нафти, нарахованих з 03 серпня по 31 грудня 2014 року, звернувся до Слобожанської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області із заявою про повернення помилково та надміру сплачених грошових коштів від 06.07.2016 року №06/07-10, в якій просив повернути 2767,53 грн. помилково та надміру сплачених грошових зобов'язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин, шляхом погашення грошових зобов'язань з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на Слобожанську ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, незалежно від виду бюджету.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідачем не надано жодної відповіді, як і не підготовлено висновку про повернення помилково та надміру сплачених грошових зобов'язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Позивач, вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо повернення надміру сплачених грошових коштів, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (у редакції, чинній на час узгодження позивачем податкових зобов'язань зі сплати за користування надрами за період з серпня-грудня 2014 року, далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 21 пункту 1 Розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 31.07.2014 року №1621-VII (набрав чинності 03.08.2014) внесено зміни, в тому числі до Податкового кодексу України.

Вказаним Законом Розділ ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено підрозділом 9-1 такого змісту: « 1. Тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлюються такі особливості застосування деяких норм розділу XI «Плата за користування надрами» цього Кодексу. 1.1. Ставки плати за користування надрами для видобування нафти, конденсату, газу природного, залізної руди, визначені підпунктом 263.9.1 пункту 263.9 статті 263 цього Кодексу, встановлюються на період, визначений абзацом першим цього пункту, у відсотках від вартості товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у відповідних розмірах: конденсат - 45 % (з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів); газ природний ( будь-якого походження) - 55% (з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів).

Зі змісту Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» вбачається, що зміни вносились, у тому числі до: Податкового кодексу України; Бюджетного кодексу України; Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; Закону України «Про депозитарну систему України»; Закону України «Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»; Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»; Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»; Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Одним з принципів податкового законодавства ПК України визначає принцип стабільності, за яким зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року (підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 цього Кодексу).

Згідно з ПК України ставкою податку визнається розмір податкових нарахувань на (від) одиницю (одиниці) виміру бази оподаткування (пункт 25.1 статті 25), плата за користування надрами віднесена до загальнодержавних податків (підпункт 9.19. пункту 9.1 статті 9 цього Кодексу).

Отже, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» визначено нові ставки, тому з урахуванням принципу стабільності, передбаченого ПК України, такі ставки не могли застосовуватись у 2014 році.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосуванню підлягали ставки, визначені підпунктом 263.9.1 пункту 263.9 статті 263 ПК України, відтак ТОВ «Карпатигаз» сплачено за користування надрами для видобування корисних копалин в період з 03.08.2014 року по 31.12.2014 року у більшому розмірі, зокрема, різниця становила за серпень та жовтень 2014 року 2 767,53 грн.

Відповідно до пункту 43.1 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 14.1 статті 14 ПК України визначалось: грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39); податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (14.1.156.); надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату; (підпункт 14.1.115); помилково сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань (підпункт 14.1.182).

У даному випадку, позивачем самостійно узгоджено податкові зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин у період з 03.08.2014 року по 31.12.2014 року шляхом подання відповідних розрахунків.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження відсутності податкового боргу позивачем надано довідку ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів від 24.07.2017 року №12931/10/26-59-12-25.

Статтею 43 Податкового кодексу України передбачено, що в разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (пункт 43.2); обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт 43.3); платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункт 43.4);. контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (пункт 43.5); повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6).

На думку суду, позивачем дотримано наведені вимоги закону.

З матеріалів справи вбачається, що податковий орган висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету не підготував та не подав його для виконання відповідному органу державної казначейської служби України.

Також судом встановлено відсутність податкового боргу станом на час звернення з відповідною заявою. Отже, відповідач зобов'язаний був сформувати відповідний висновок та подати його до органу казначейської служби.

У спірних правовідносинах стаття 43 Податкового кодексу України встановлює взаємодію контролюючого органу (податкового органу) та органу державної казначейської служби, які діють як органи державної влади, представники одного відповідача - держави, через які держава набуває і здійснює свої права та обов'язки.

Також суд зазначає, що у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Для визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною, особа, яка вважає, що її право порушене, повинна довести існування причинного зв'язку між такою протиправною бездіяльністю та її порушеним правом. Поряд з цим, бездіяльність суб'єкта владних повноважень може бути визнано протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій. Таким чином, бездіяльність - це завжди пасивна поведінка, тобто відсутність з боку суб'єкта владних повноважень будь-яких дій.

Наведене в сукупності свідчить, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо повернення позивачу помилково та надміру сплачених грошових зобов'язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин, нарахованих з серпня по грудень 2014 року.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що позивачем виконано всі умови, визначені законом, для прийняття відповідачем рішення щодо повернення помилково та надміру сплачених грошових зобов'язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин, нарахованих з серпня по грудень 2014 року у розмірі 2 767,53 грн., а факт сплати зазначеної суми до державного бюджету не заперечується відповідачем.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Слобожанської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.