Справа № 128/212/19
Суддя: Дудіков А. В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тростянецький районний суд
справа № 128/212/19
номер провадження № 2-а/147/17/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Івасюк А.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області адміністративну справу №128/212/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у Вінницькій області Кирилюка Ярослава Олександровича про оскарження рішення субєкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

У січні 2019р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора УПП у Вінницькій області Кирилюка Ярослава Олександровича про оскарження рішення субєкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.01.2019 р. інспектором УПП у Вінницькій області Кирилюком Я.О. винесено постанову серії ЕАВ №861806 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 510 гривень. Позивач вважає, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії інспектора УПП у Вінницькій області Кирилюка Я.О при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушують його права. Також зазначив, що дійсно 15.01.2019 р. в межах часу від 12.00 до 12.30 годин він на власному автомобілі НОМЕР_1, дотримуючись правил дорожнього руху, рухався по автомобільній дорозі М12 сполученням Стрий-Рогатин-Бережани-Тернопіль-Хмельницький-Вінниця-Кропивницький-Знамянка та в межах Вінницької області був зупинений працівниками УПП. Після зупинки один із працівників поліції повідомив, що його зупинено за перевищення швидкості, яке було зафіксоване у фото-відео режимі. ОСОБА_1 заперечив порушення ПДР в даній частині, однак інспектор поліції, взявши документи на право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію на автомобіль повідомив, що відносно позивача буде винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення та було зроблено це на місці зупинки. При цьому, зазначив, що інспектор поліції не продемонстрував ОСОБА_1 фото-відео зафіксованого порушення ПДР та не предявив метрологічних документів на прилад, який здійснено таку фото-відео фіксацію. Також у своїй позовні заяві вказав, що постанова, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності інспектором поліції ОСОБА_2 складена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, а саме зазначено транспортний засіб, який йому не належить та яким він не керував в день, зазначений в постанові, а саме транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter. Крім того, вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото-та відео фіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі. Постанову винесено на місці вчинення правопорушення та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено. За таких умов, ОСОБА_1 не мав часу і фізичної можливості скористатися своїми правами, зокрема, подавати докази, клопотання тощо. Таким чином, факт винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням відповідного органу, та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням права особи, яка притягається до відповідальності. ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову серії ЕАВ №861806 від 15.01.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, а справу відносно нього закрити.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.01.2019р. вказаний адміністративний позов ОСОБА_1, передано на розгляд Тростянецькому районному суду Вінницької області.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.03.2019р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

18.03.2019 р. на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1, який мотивований тим, що у постанові ЕАВ №861806 від 15.01.2019 р. допущено механічну помилку, а саме під час роздруківки вищевказаної постанови, не вірно зазначено автомобіль позивача та помилково вказано інший, оскільки внесення даних до електронної постанови вноситься через службовий планшет, помилково вказано останню букву номерного знака «Н» замість «М», тому до постанови автоматично із бази «НАІС» завантажено інший автомобіль. Зазначив, що механічна описка не відміняє суті правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 та підтверджується доказами: роздруківкою та відео з приладу TruCam LTI 20/20. З позовом ОСОБА_1 категорично не погоджується, оскільки водію було розяснено його права, було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис вручено її копію. Щодо законності вимірювання швидкості за допомогою приладу TruCam LTI 20/20 зазначив наступне. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. №437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки. До вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки TruCam LTI 20/20, який на підставі наказу №437 було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 р. №1362 TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, однак всі засоби, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із Державного реєстру, дозволяється застосовувати, тому що в даному випадку закони та інші НПА не мають зворотної дії в часі. В задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти доручення відзиву до матеріалів справи не заперечував, однак вважав його необґрунтованим.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №861806; дата розгляду 15.01.2019; місце розгляду справи Вінницька область, АД М12, 375 км; особа яка розглянула справу інспектор УПП у Вінницькій області, молодший лейтенант поліції ОСОБА_2; особа, щодо якої розглянута справа ОСОБА_1, 30.08.1973р.н., Вінницька область, Тростянецький район, смт. Тростянець, вул. Спортивна, буд. 29, посвідчення водія ВХО267910; транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_2; час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: 15.01.2019 року о 12 год. 21 хв. водій, керуючи транспортним засобом перевищив допустиму максимальну швидкість в населеному пункті в с. Якушинці, на 55 км/год., рухався зі швидкістю 105 км/год., чим порушив п.12 ПДР України (а.с. 8).

Відповідно до ч.3 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 12.4 ПДР України закріплено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У силу приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

У позовній заяві, а також у судовому засіданні позивач підтвердив, що дійсно 15.01.2019 р. в межах часу від 12.00 до 12.30 годин він на власному автомобілі НОМЕР_1, дотримуючись правил дорожнього руху, рухався по автомобільній дорозі М12 сполученням Стрий-Рогатин-Бережани-Тернопіль-Хмельницький-Вінниця-Кропивницький-Знамянка та в межах Вінницької області та був зупинений працівниками УПП.

В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС000303, на якому зафіксовано, що автомобіль КІА RIO, днз. АВ3444ВМ рухався зі швидкістю 105 км/год. (а.с. 10). Вказана обставина також підтверджується і відповідним відеозаписом з приладу TruCam, дослідженим в судовому засіданні.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № ІІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення іі результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/12169, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 22 жовтня 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000303 є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnology Inc., США також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України експертного висновку від 29.07.2011 р. №285.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов'язковим.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/12169 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № ТС000303 до застосування.

Щодо посилання позивача, що у постанові про адміністративне правопорушення не вірно зазначено автомобіль, яким він керував, суд зазначає, що механічна помилка, вчинена відповідачем не звільняє правопорушника від відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 15.01.2019 р. на АД М12, на 375 км., підтверджено належними доказами.

Окрім того, за змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Крім того, пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі по тексту - Інструкція) визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Аналіз законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ч. 3 ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

За таких обставин посилання позивача, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, не заслуговують на увагу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач порушив Правила дорожнього руху та, як наслідок, правомірно притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн, що передбачено санкцією вказаної статті.

Позивачем не було надано суду докази, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними та не обґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 241-243, 245, 250, 255 КАС України, суд -

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора УПП у Вінницькій області Кирилюка Ярослава Олександровича про оскарження рішення субєкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до або через відповідні суди, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: