Справа № 824/80/19-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/80/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Електронмаш" до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Електронмаш" (далі - позивач), звернулось в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі-відповідач), в якому просив:

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити дії по призначенню пенсій працівникам ПАТ "Електронмаш", які працювали до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством і мали на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно зі статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Аргументи учасників справи.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що отримав від відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2 -8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на гр. ОСОБА_1 за період з липня по грудень 2018 року та га гр. ОСОБА_2 за період з березня по грудень 2018 року.

Вважає, дії відповідача щодо призначення пільгових пенсій вказаним особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" протиправними, з огляду на наступне.

1.1. На думку позивача зазначені особи працювали в шкідливих умовах праці, що дають право на пенсії на пільгових умовах за списком, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1965 року та згідно ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому пільгові пенсії повинні призначатись відповідно до статті 100 зазначеного Закону. Як підставу призначення пільгової пенсії згідно ст. 100 цього Закону також зазначив, про факт відсутності проведення атестації робочих місць після 01.01.1992 року.

1.2. Позивач також звертав увагу на практику судів першої та апеляційної інстанцій у подібних правовідносинах.

2.Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов в обґрунтування якого зазначив, що не погоджується з позицією позивача, заперечує проти адміністративного позову в повному обсязі з огляду на наступне.

2.1. Посилаючись на норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788 та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 зазначив, що 11.10.2017 року набув чинності ЗУ № 2148 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", яким Закон №1058 доповнено розділом ХІV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" та відповідно до ст.ст. 114 та 115. Відтак, після набрання чинності Закону № 2148, пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 та № 2 призначаються виключно згідно з ч.2 ст. 114 Закону № 1058, а тому у 2018 році гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначена пенсія відповідно до п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058.

Крім того, відповідач звертав увагу суду на те, що на призначення пенсії на пільгових умовах за Списками №1 та №2 відповідно до ст. 114 Закону № 1058 зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

2.2. На думку відповідача, посилання позивача на судову практику по справах з аналогічними предметами спору є безпідставними, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин, та права на призначення пенсій зазначених в рішеннях судів громадянам, діяла норма ст.ст. 13 та 100 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", тобто до ведення в дію Закону № 2148, яким Закон № 1058 доповнено ст. 114 та ст. 115.

2.3. З огляду на наведене вважає, що в органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, відтак просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

3. Доводи учасників сторін.

3.1. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених в адміністративному позові. В судовому засіданні подав заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

3.2. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження, проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у відзиві.

3.3. Враховуючи приписи статті 194 КАС України, та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження.

4. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

4.1. Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" сума фактичних витрат на доставку пенсій становить за жовтень 2018 року в сумі 1074,49 грн., листопад 2018 року в сумі 1074,79 грн. (ОСОБА_1), та за грудень 2018 року в сумі 1074,79 грн. (ОСОБА_1) та 971,45 грн. (ОСОБА_2.) в розрахунку частки даного підприємства 74,49% та 100% (а.с.14,15,16)

4.2. Зі змісту довідки від 14.05.2015 року № 14/1 Публічного акціонерного товариства "Електронмаш", про характер виконуваної роботи на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2 встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працював в шкідливих умовах праці, що дають право на пенсію на пільгових умовах за списком №2, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956р." розділ 15 "Металлообработка", підрозділ 10 "Прочие профессии металлообработки" - в періоди з 07.04.1978р. по 17.04.1978р., з 16.07.1984р. по 31.08.1989р. та з 07.05.1991р. по 31.12.1991р., а також був зайнятий повний робочий день, інших робіт не виконував. В довідці теж вказано, що атестація робочих місць після 01.01.1992р. не проводилась.(а.с.12)

Відповідно до довідки від 08.12.2017 року № 52/01 встановлено, що ОСОБА_2 дійсно працював в шкідливих умовах праці, що дають право на пенсію на пільгових умовах за списком №2 затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956р. розділ 15 "Металлообработка", підрозділ 10 "Прочие профессии металлообработки" - в період з 12.11.1981р. по 31.12.1991р., а також був зайнятий повний робочий день, інших робіт не виконував. В довідці теж вказано, що атестація робочих місць після 01.01.1992р. не проводилась. (а.с.13)

4.3. Судом дослідженні рішення про призначення пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно до яких пенсія призначена на підставі п.2 ч.2 ст. 114 Закону - №1058.

5. До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення нормативно-правових актів, та робить висновки по суті спору.

5.1. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.2. Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

5.3. Надаючи правову оцінку доводам позивача, суд зазначає наступне.

Статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон 1788), який набрав чинності 01.01.1992р. визначено умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема для осіб, які працювали на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбаченими Списками № 1 та № 2.

Статтею 100 цього Закону визначено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону (тобто до 01.01.1992р.).

З 01.01.2004р. набрав чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон 1058).

Згідно з статті 5 Закону 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 15 Прикінцевих положень Закону 1058 (у редакції станом на 01.01.2004 року визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Законом України від 17.11.2005 № 3108-ІV "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (який набрав чинності 13.12.2005 року доповнено п. 15 Прикінцевих положень Закону 1058 абзацами другим і третім такого змісту: "Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років". У зв'язку зі змінами та доповненнями Прикінцевих положень Закону 1058, ці норми були викладені у п. 16 Прикінцевих положень Закону 1058.

11.10.2017р. набув чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій (далі - Закон 2148), яким Закон 1058 доповнено розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян", зокрема в частині уточнення порядку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Так, згідно частини 1 статті 114 Закону 1058 визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Законом 2148 внесено зміни до п. 16 Прикінцевих положень Закону 1058 та викладено такого змісту: "До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії".

Аналізуючи наведе вище, слід дійти висновку, що норми в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 не підлягають застосуванню після набрання чинності Законом 2148.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону 1058 (в редакції з 01.01.2018р., після внесення змін Законом 2148) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Разом з тим суд зазначає, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди таким особам пенсії призначаються за нормами цього Закону. Відтак, після набрання чинності Законом 2148 пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 та № 2 призначаються виключно згідно з ч.2 ст. 114 Закону 1058.

5.4. Звертаючись до суду позивач в обґрунтування позовних вимог окрім іншого зазначав, що відсутність атестації робочих місць після 01.01.1992 року є підставою для призначення пільгових пенсій по ст. 100 Закону 1788. Суд не погоджується з вказаними твердженнями позивача та зазначає, що згідно з ст. 114 Закону 1058 атестація робочого місця не є визначальною умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Слід зауважити й те, що Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (Постанова набула чинності 21.08.1992) відтак, пільговий стаж набутий до 21.08.1992р. враховується без проведення атестації робочого місця.

Аналізуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і № 2 відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону 1058 зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після з 21.08.1992 року.

Окрім іншого суд зазначає, що відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону 1058 (у редакції, чинній з 01.01.2018) покриття в итрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які, зокрема, були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Як зазначено вище гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 призначено пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у 2018 році.

Пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 передбачено, що відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

5.5. Звертаючись до суду, позивач посилався на судову практику в справах між тими самими сторонами і аналогічним предметом спору, зокрема, про зобов'язання органів Пенсійного фонду призначити пенсії по ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" колишнім працівникам ПАТ "Електронмаш". На думку суду такі посилання є безпідставним, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин, та права на призначення пенсій громадянам про яких йдеться в зазначених в рішеннях судів, діяли норми ст.ст. 13 та 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (тобто до введення в дію Закону 2148, яким Закон 1058 доповнено розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" та відповідно ст.ст. 114 та 115).

Підсумовуючи наведене в контексті встановлених обставин справи, слід дійти висновку, що відповідачем правомірно призначено пенсію за віком на пільгових умовах громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону 1058.

5.6. Звертаючись до суду позивач, як зазначалось вище просив - зобов'язати здійснити дії по призначенню пенсій працівникам ПАТ "Електронмаш". На думку суду, позивач в цій частині вимог, помилково визначив саме для себе вказаний спосіб захисту порушеного права. Норми законодавства, які стосуються призначення пенсії, в тому числі і вищевикладені обумовлюють те, що призначенню пенсії передує звернення особи в якої виникло право із відповідною заявою до органу Пенсійного фонду. Відтак, в даних правовідносинах позивач не наділений повноваженнями щодо звернення до суду за захистом такого права інших осіб.

Верховний суд в рішенні від 12 березня 2019 року (справа №802/1426/16-а) зазначив про те, що призначення пенсії відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення здійснюється за заявою фізичної особи, а тому оспорювання підстав, з яких призначена пенсія (за статтею 13 чи статтею 100 Закону 1788) є виключним правом лише фізичної особи, якій ця пенсія призначена.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5.7. З урахуванням наведеного вище, суд погоджується із запереченнями відповідача, оскільки дії останнього цілком узгоджуються з правовою позицією суду, яка викладена вище, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Згідно частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення останніх.

6. Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Електронмаш" до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Електронмаш" (вул. Головна, 265 А, м. Чернівці, Чернівецька область, 58018, )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вул. Оренбурзька, 7-А, м. Чернівці, 58022, )

Суддя Боднарюк О.В.