Справа № 420/6388/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6388/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з 01 січня 2018 року;

зобов'язати Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 довічного грошового утримання з 02 січня 2018 року по 31 липня 2018 року з урахуванням суддівської винагороди 31 716,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 1 січня 2018року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому саме з вказаної дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді, який перебуває у відставці. Крім того, позивач наголошує, що в даному випадку спір виник лише щодо дати здійснення перерахунку, та в жодному разі не щодо його розміру.

Ухвалою суду від 12.12.2018р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

03.01.2019р. через канцелярію суду (за вхід. №258/19) представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому вказано, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають. Справу розглянути без участі відповідача.

У відзиві на позовну заяву представником зазначено, що з урахуванням набрання 22.07.2018року чинності Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018року №2415, та відповідно до заяви позивача, територіальним управлінням ПФУ з 01.08.2018року здійснено перерахунок грошового утримання судді у відставці. При цьому, на думку відповідача, здійснювати перерахунок грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018року по 31.07.2018р., тобто до набрання чинності Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018року №2415, неможливо.

Ухвалою суду від 11.01.2019р. вирішено розглядати справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 06.02.2019 року о 11:00 год.

21.01.2019р. через канцелярію суду позивачем (за вхід. №2151/19) подано заяву про розгляд справи без її участі. (а.с. 36).

Ухвалою суду від 06.02.2019р. закрито підготовче провадження по даній справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27.02.2019 року о 11:00 год.

Судове засідання призначене на 27.02.2019р. відкладено на 19.03.2019р.

Представником відповідача (за вхід. №5714/19) подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Учасники справи у судове засідання 19.03.2019р. не з'явились.

Враховуючи наявність передбачених приписами ч.3 ст.194 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, 27.02.2019р. судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернулась із заявою від 01.11.2018р. щодо здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762грн., за період з 01.01.2018р. по 31.07.2018р., надавши відповідну довідку Болградського районного суду Одеської області.

За результатами розгляду вищевказаної заяви, Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом №195/К-01 від 20.11.2018р. повідомило, що згідно із Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018року №2415, набрав чинності з 22.07.2018р., перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з 01.08.2018р. (а.с. 12).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

05.07.2016р. Верховною Радою України, відповідно до пункту 9 частини 5 статті 126 Конституції України, прийнято Постанову "Про звільнення суддів" №1434-VIII, згідно якої, у зв'язку з подання заяви про відставку, ОСОБА_1 звільнено з посади судді Болградського районного суду Одеської області, у зв'язку з поданням заяви про відставку. (а.с. 59 зворотній бік - 60).

Наказом Болградського районного суду Одеської області №9-ос від 01.08.2016р. ОСОБА_1, звільнену з посади судді Болградського районного суду Одеської області, у зв'язку з поданням заяви у відставку, відраховано зі штату суду з 01.08.2016р. (а.с. 59).

Судом з'ясовано, що позивач перебуває на обліку в Ізмаїльському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 17.08.2016р. отримує щомісячне довічне грошове утримання, як суддя у відставці, у розмірі 90% грошового утримання судді. (а.с. 43)

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VIII від 07.07.2010р. у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.12.2015р. визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

21.07.2018р. опубліковано Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018р. №2415-VIII, яким до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016р. №1774-VІІІ внесено зміни, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону слово та цифри " 1600 гривень" змінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017року.".

Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018р. №2415-VIII набрав чинності з 22.07.2018р.

Відповідно до пункту 2 Рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999р. в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Отже, судом встановлено, що в даному випадку, законодавчо дію Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018р. №2415-VII в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини, починаючи з 01.01.2018р.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017р. встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018р. становить 1762 гривні.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, починаючи з 01.01.2018р. посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 гривні, а тому саме з вказаної дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, що для ОСОБА_1 виходячи з наданої довідки становить 31716грн. (розмір суддівської винагороди).

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у рішенні від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже суперечить частині першій статті 55 Конституції України.

Згідно з п.3 рішення Конституційного суду України від 08.06.2016року №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Відповідно до Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10.07.1998року рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

В рекомендаціях Комітету Ради Європи від 13.10.1994 року № (94)12, від 17.11. 2010 року № (2010)12 зазначено, що кожна держава має забезпечити відповідність статусу і винагороди суддів гідності їхньої професії та відповідальності, яку вони беруть на себе; суддівська винагорода має бути достатньою, щоб захистити суддів від дії стимулів, через які можна впливати на судові рішення; мають існувати гарантії виплат у зв'язку з відставкою суддів, які мають відповідати попередньому рівню оплати праці суддів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо протиправності дій Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з 01 січня 2018 року

Суд зазначає, що Верховний суду у постанові №1640/2594/18 від 06.03.2019р. вказав, що повноваження державних органів не є дискредиційними, коли є лише один правомірний та законно обгрунтований варіант поведінки суб'єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов'язаний вчинити певні конкретні дії, якщо їх не вчиняє, його можна зобов'язати до цього у судовому порядку.

У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне зобов'язати Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 довічного грошового утримання з 02 січня 2018 року по 31 липня 2018 року з урахуванням суддівської винагороди 31 716,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені, обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанцій №36 від 28.11.2018р. та № 35 від 28.11.2018р. позивачем сплачено судовий збір (704,80+704,80) у розмірі 1409,60 грн. (а.с.3-4)

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1409,60 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (68609, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, 46) про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; 68609, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, 46) щодо відмови ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді з 02 січня 2018 року.

Зобов'язати Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; 68609, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, 46) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) довічного грошового утримання з 02 січня 2018 року по 31 липня 2018 року з урахуванням суддівської винагороди 31716,00 грн.

Стягнути з Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; 68609, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, 46) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 1409(одна тисяча чотириста дев'ять)грн. 60коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано 10.04.2019р. у зв'язку із перебуванням судді на лікарняному з 26.03.2019р. по 08.04.2019р.

Суддя М.М. Аракелян