Справа № 615/1206/18
Суддя: Токмакова А. П.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 615/1206/18
Провадження № 2-а/615/47/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.

секретаря судового засідання Антоненко М.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду міста Валки Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону 1 роти 6 взводу 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Остапенка Андрія Ігоровича про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

08.08.2018 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАВ № 504718 від 28.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесену інспектором батальйону 1 роти 6 взводу 1 УПП в Харківській області Остапенком А.І. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.1-132 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Позивач вважає, що постанова винесена необґрунтовано, оскільки в порушення вимог ст.280 КУпАП відповідачем не встановлено фактичні обставини вчинення ним даного правопорушення, що призвело до внесення в постанову відомостей, які не відповідають дійсності. Застосоване стягнення не відповідає закону з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності (ст.9 КУпАП).

Пояснив, що 22.04.2018 року позивач, керуючи транспортним засобом ХТЗ-150К-09, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Київ-Харків-Довжанський, на 424 км був зупинений інспектором поліції, який підійшовши до транспортного засобу, перевірив посвідчення водія відповідної категорії, після чого ОСОБА_1 поїхав у своїх справах.

Наполягає, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, оскільки в постанові про накладення адміністративного стягнення у п.6 зазначено, що водій керував т/з, габарити якого виступали за габарити фар більше ніж на 3,5 м, чим порушено п.22.5 ПДР. При цьому зазначив, що відповідно до технічної характеристики - габаритні розміри т/з складають 2,4 м. Відповідно до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за ширину 2,6 м.

Постанова складена на незрозумілому папірці, незрозумілого формату, що є порушенням п.8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 МВС України від 06.11.2015 року.

Представник позивача зауважив, що в постанові відсутні посилання на об'єктивні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1

Доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідач не надав позивачу. Таким чином, на думку представника позивача, вина ОСОБА_1 не доведена, а лише ґрунтується на суб'єктивній думці самого інспектора, що не може бути належними та достатніми доказами, які б підтверджували вчинення адміністративного правопорушення.

Інспектор в порушення вимог КУпАП, не встановив ніяких інших доказів вини, окрім своїх особистих, нічим не підкріплених, чим порушив вимоги ст.252 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Незаконно, на думку представника позивача, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор поліції не дав можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП.

Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

На думку представника позивача, будь-яких доказів у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, на підставі яких винесено зазначену постанову немає. Складання незаконної постанови та накладення стягнення щодо ОСОБА_1 спричинили порушення прав, свобод та інтересів, що відповідно до ст.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі ухвали суду від 13.08.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, з урахуванням вимог ст.ст.257-260 КАС України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз'яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ст.262 КАС України до суду не надходило.

Представнику відповідача 23.08.2018 року вручено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Клопотання із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву відповідач не направив.

За таких обставин суд вирішує справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.205 КАС України.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.07.2018 року о 14-10 год. інспектором батальйону 1 роти 6 взводу 1 УПП в Харківській області Остапенком А.І. винесено постанову серії ЕАВ № 504718 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.1-132 КУпАП, за те, що він 28.07.2018 року на а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський, на 424 км керував транспортним засобом, габарити якого виступали за габарити фари більше ніж на 3,5 м, чим порушив п.22.5 ПДР України. Цією ж постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(ч. 5 ст. 121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (надалі - Інструкція) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Також, згідно ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення.

Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, у вигляді штрафу.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Так, частиною 3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, шляхом скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.71,160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову серії ЕАВ № 504718 від 28.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.1-132 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн., винесену інспектором батальйону 1 роти 6 взводу 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Остапенком Андрієм Ігоровичем - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.1-132 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова