Справа № 359/10178/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року за заявою Міністерства оборони України про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-а-372/2009,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-а-372/2009.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, Міністерство оборони України звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 06 травня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області був виданий виконавчий лист №2-а-372/2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь МОУ грошових коштів у розмірі 65726 гривень 80 копійок.

01 серпня 2014 року вказаний виконавчий лист було пред'явлено для примусового виконання до відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції, що підтверджується копією заяви про відкриття виконавчого провадження з додатками, зокрема з оригіналом виконавчого листа, а також з відміткою ВДВС Бориспільського МРУЮ про надходження даної заяви (а.с.3).

З листа Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області встановлено, що оригінал виконавчого листа №2-а-372/2009 був направлений стягувачу на підставі постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.4).

Разом з тим, заявник в обґрунтування заяви про видачу дубліката виконавчого листа зазначив, що до юридичного департаменту МОУ оригінал зазначеного виконавчого листа не надходив, що свідчить про те, що оригінал виконавчого листа №2-а-372/2009, виданий Бориспільським міськрайонним судом Київської області, дійсно був втрачений.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні поданої заяви Міністерство оборони України, виходив з того, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання минув, що є підставою для відмови в задоволенні такої заяви.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.373 Кодексу адміністративного судочинства України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п.18.4. Перехідних положень КАС України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що КАС України передбачає єдину підставу для прийняття рішення про видачу дубліката виконавчого листа - це втрату виконавчого документа.

Разом з тим, для видачі судом дубліката виконавчого листа є звернення стягувача із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується апелянтом, 06 травня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області був виданий виконавчий лист №2-а-372/2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Міністерства оборони України грошових коштів у розмірі 65726,80 грн.

Заяву ж про видачу дубліката виконавчого листа подано до суду першої інстанції 11.12.2018 року.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З огляду на викладені обставини справи та виходячи з аналізу наведених норм у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа дійшов обґрунтованих висновків про те, що заява про видачу дубліката виконавчого листа подана до суду першої інстанції з пропуском строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 10.04.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев