Справа № 128/429/19
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 128/429/19

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

09 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням і охоронною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Бойка Андрія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2019 року позивач - ОСОБА_2А звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням і охоронною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Бойка Андрія Володимировича, в якому просив:

- поновити пропущений з поважних причин строк для звернення до суду;

- визнати протиправними дії Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням і охоронною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Бойка А.В. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення №1389-ДК/0048По/08/01/-19 від 05.02.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП;

- скасувати дану постанову та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вінницький окружний адміністративного суд ухвалою від 12.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_2 повернув позивачеві. Судове рішення мотивоване тим, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, надавши можливість вказати інші поважні причини пропуску строку звернення до суду, однак позивач не вказав інших поважних причини пропуску строку звернення до суду, пославшись на підстави які були вже визнані неповажними.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, хоча повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.02.2019 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням і охоронною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Бойком А.В. було складено постанову №1389-ДК/0048По/08/01/-19 від 05.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення за порушення ст. 125 і 126 Земельного кодексу України.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вінницький окружний адміністративного суд ухвалою від 25.02.2019 року вищезазначений адміністративний позов залишив без руху та встановив строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Даною ухвалою судом було вказано на недоліки позовної заяви та причини, на які позивач посилався в позовній заяві як на підставу для поновлення йому строку звернення до адміністративного суду, було визнано неповажними, в зв'язку з чим позов було залишено без руху та роз'яснено позивачу право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати саме інші підстави для поновлення строку.

В порядку виконання вказаної вище ухвали суду позивачем ОСОБА_2 07.03.2019 року було подану окремо викладену заяву про поновлення строку звернення до суду з тих же підстав, зазначених ним раніше в позовній заяві, та додано копію тієї ж довідки від 20.02.2019 року з печаткою лікаря ОСОБА_4, оцінку якій судом надано в ухвалі від 25.02.2019 року.

Інших підстав для поновлення строку позивач не вказав та не надав належних доказів, які б свідчили про існування об'єктивних перешкод для своєчасного звернення з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 122 КАС України - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 цієї статті, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так ч. 2 ст. 286 КАС України регламентовано, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Колегія суддів враховує, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та пункті 54 рішення «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов'язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов'язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб'єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Крім того, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначив обставини, з якими пов'язує поважність причин пропуску строку звернення до суду.

На обгрунтування наявності поважних причин даного строку позивач зазначив в позові, що з 10.02.2019 року перебував на лікуванні зубів, не міг розмовляти, терпів постійну біль, йому заборонено було виходити на вулицю, від наркозу не в повній мірі сприймав навколишнє середовище. На підтвердження зазначених обставин позивач надав суду копію довідки від 20.02.2019 року.

Зокрема позивачем надано копію довідки від 20.02.2019 року довільної форми, з печаткою лікаря ОСОБА_4, на якій проставлено підпис.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в даній довідці не зазначено назви лікувальної установи, де перебував позивач, та обставин, на які він посилається, зазначено лише, що "він з 10.02.2019 року перебував на лікуванні зубів в стоматології за адресою Лебединьского 1". Тривалість та режим лікування (стаціонарний чи амбулаторний), проведені медичні маніпуляції, їх необхідність для позивача та вплив на здатність сприймати навколишнє середовище, в даній довідці не зазначено, інших доказів зазначених позивачем обставин поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивачем суду не надано.

Разом з тим, позивач на виконання ухвали суду про залишення позову без руху подав до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з підстав, які вже визнані судом неповажними при залишенні позову без руху, оскільки не доведені належними та допуситимими доказами, та надав суду ті ж докази, що вже були досліджені судом в ухвалі від 25.02.2019 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивачем пропущено строк звернення із позовом до суду, встановлений ст. 286 КАС України і вказані у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду доводи не спростовують факт пропуску строку та не підтверджують поважність пропуску такого строку.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали дотримано норми матеріального і процесуального права, в той час як доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції стосовно наявності підстав для повернення позовної заяви, у зв'язку із чим ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.