Справа № 127/12061/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2019 року
Київ
справа №127/12061/17
адміністративне провадження №К/9901/30221/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Стародуба О.П., Мороз Л.Л.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення до постанови Верховного Суду від 7 лютого 2019 року у справі №127/12061/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним, скасування рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, -
ВСТАНОВИВ:
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду війни в Афганістані 2 групи, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 27 січня 2017 року №8;
- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити йому, як інваліду війни в Афганістані 2 групи, одноразову грошову допомогу у розмірі 30-місячного грошового забезпечення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), порання (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, зі змінами згідно Постанови ПКМУ №815 від 25 липня 2011 року 9далі Порядок №499).
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 7 лютого 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
11 березня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.
Заява вмотивована тим, що Верховним Судом прийнято рішення: « ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності набув право на отримання страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням на умовах, визначених Постановою №488». У зв`язку з цим, позивач просить ухвалити додаткове судове рішення щодо його виконання, а саме: указати який розмір належить застосовувати при нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, який закон про Держбюджет якого року належить застосовувати для визначення мінімального прожиткового рівня населення України.
Оскільки розгляд порушеного заявником питання неможливий без матеріалів справи, Верховним Судом було витребувано справу № 127/12061/17, яка надійшла до Суду 2 квітня 2019 року.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 та матеріали витребуваної адміністративної справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне.
Частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
З матеріалів справи вбачається, що Верховний Суд залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову в позові. Отже, Верховний Суд не є судом, який ухвалив судове рішення по суті спору, у зв`язку з чим відсутні підстави для ухвалення ним додаткового судового рішення.
Водночас, слід зауважити, що звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення, ОСОБА_1 фактично вказує про те, що судом вирішено питання про право, але не визначено способу виконання судового рішення.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено з огляду на відсутність у нього права на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи на умовах Закону України ««Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ (в редакції на час підтвердження другої групи інвалідності при повторному огляді) та Порядку № 499 та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25 грудня 2013 року №975.
Відповідно, при відмові у задоволенні позову спосіб виконання судового рішення не визначається.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
Відповідно до частини четвертої статті 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення до постанови Верховного Суду від 7 лютого 2019 року у справі №127/12061/17.
Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон
О.П. Стародуб

Л.Л. Мороз ,
Судді Верховного Суду