Справа № 140/215/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року ЛуцькСправа № 140/215/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Столярчук А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кушнір Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) про визнання незаконним та скасування наказу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.12.2018 ГУ ДФС у Волинській області видано наказ № 4564 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки гр. ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1)».

Позивач вважає вказаний наказ протиправним з таких підстав.

У вказаному наказі на проведення перевірки як підставу зазначено підпункти 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи (фіз. особи) за 2015, 2016 та 2017 р. р., отримання інформації щодо грошових переказів гр. ОСОБА_3 через ТзОВ «Пост Фінанс» за здійснені відправлення поштових вантажів із залученням ТзОВ «Нова Пошта» та ненаданням пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит ГУ ДФС у Волинській області від 28.11.2018 № 1835/Б/03-20-13-02-06.

Позивач вказує, що відповідач не направляв на його адресу (АДРЕСА_3) жодного запиту, в т. ч. запиту від 28.11.2018 № 1835/Б/03-20-13-02-06, який був скерований на іншу адресу (АДРЕСА_2). Крім того, у позивача відсутній обов'язок щодо подання податкових декларацій за 2015 - 2017 р. р., оскільки не отримував доходів, що підлягають оподаткуванню.

Позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ № 4564 від 19.12.2018 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки гр. ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 18.02.2019 № 667/03-20-10-02-07 (а. с. 22-25) представник відповідача Кушнір Ю.В. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного наказу. Крім того, вказала, що запит від 28.11.2018 № 1835/Б/03-20-13-02-06 був скерований позивачу на його податкову адресу відповідно до наявних реєстраційних даних, позивач про зміну своєї податкової адреси не повідомляв. Звертає увагу суду на те, що оскільки оскаржуваний наказ реалізований, за наслідками проведення перевірки складений акт від 04.01.2019 № 116/03-20-13-02/, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.02.2019 № , № , № , тому вказаний наказ не є таким, що порушує права позивача.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (а. с. 1).

Відповідно до ухвали суду від 07.02.2019 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні (а. с. 16), а ухвалою суду від 07.02.2019 у відповідача витребувані додаткові докази (а. с. 17).

Згідно із ухвалою суду від 21.02.2019 розгляд цієї справи ухвалено проводити в судовому засіданні з повідомленням сторін (а. с. 50).

В судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представник позивача ОСОБА_1, а також позивач ОСОБА_3 позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять його задовольнити.

Представники відповідача Кушнір Ю.В., Виш А.А. у тих же судових засіданнях позов не визнали з підстав, викладених у відзиві, та просять відмовити у його задоволенні.

Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 22.11.2018 за вих. № 36393/7/99-99-13-04-03-17 ДФС України скерувало на адресу ГУ ДФС у Волинській області лист щодо опрацювання на предмет повноти декларування доходів і сплати податків наявну інформацію про суми отриманих платниками - фізичними особами через ТзОВ «Пост Фінанс» грошових переказів за здійснені відправлення поштових вантажів із залученням ТзОВ «Нова Пошта» за 2015 - 2018 р. р., в додатку до якого вказано про наявну інформацію щодо ОСОБА_3 та отримані ним суми грошових переказів готівкою за відправлені посилки із запчастинами протягом 2015 - 2018 р. р. (а. с. 28-30).

28.11.2018 за вих. № 1835/Б/03-20-13-02-06 ГУ ДФС у Волинській області скерувало ОСОБА_3 (на адресу: АДРЕСА_2) письмовий запит, у якому вказано про отриману інформацію щодо грошових переказів через ТзОВ «Пост Фінанс» за здійснені відправлення поштових вантажів із залученням ТзОВ «Нова Пошта» та недекларування отриманих доходів за 2015 - 2018 р. р., та запропоновано позивачу надати письмове пояснення та його документальне підтвердження щодо придбання товарів та їх реалізації у 2015 - 2018 р. р. (а. с. 11). Поштове відправлення, у якому направлено зазначений запит, не було вручено та повернуто на адресу ГУ ДФС у Волинській області із відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 32).

19.12.2018 ГУ ДФС у Волинській області видано наказ № 4564 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки гр. ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1)», яким відповідно до підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України, у зв'язку із неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи (фіз. особи) за 2015, 2016 та 2017 р. р., із отриманням інформації щодо грошових переказів гр. ОСОБА_3 через ТзОВ «Пост Фінанс» за здійснені відправлення поштових вантажів із залученням ТзОВ «Нова Пошта» та ненаданням пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит ГУ ДФС у Волинській області від 28.11.2018 № 1835/Б/03-20-13-02-06, наказано провести документальну позапланову перевірку ОСОБА_3 з 20.12.2018 тривалістю 5 робочих днів (а. с. 9).

20.12.2018 ГУ ДФС у Волинській області видало направлення на перевірку № 5930 (а. с. 33).

Як убачається із акту від 20.12.2018 № 713/13-02/, при виїзді за юридичною адресою платника (АДРЕСА_3) встановлено відсутність ОСОБА_3 або інших законних представників, станом на 20.12.2018 неможливе вручення копії наказу від 19.12.2018 № 4564 та ознайомлення із направленням № 5930 (а. с. 34).

21.12.2018 було складено акт № 719/03-20-13-02/ відмови ОСОБА_3 від отримання та підпису направлення та наказу про проведення документальної позапланової перевірки (а. с. 36).

Судом також встановлено, що за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 ГУ ДФС у Волинській області складено акт від 04.01.2019 № 16/03-20-13-02/, яким встановлені порушення вимог податкового законодавства у вигляді заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб та військового збору, неподання податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2015 - 2017 р. р. (а. с. 40-43).

На підставі акту перевірки від 04.01.2019 № 16/03-20-13-02/ ГУ ДФС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.02.2019 № , № , № (а. с. 46-48), які оскаржені у судовому порядку, ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 відкрито провадження у справі № 140/403/19 за позовом ОСОБА_3 до ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (а. с. 56).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.2 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Відповідно до підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Як передбачено пунктом 1 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245 (далі - Порядок № 1245), цей Порядок визначає процедуру періодичного подання органам державної податкової служби суб'єктами інформаційних відносин або подання за письмовим запитом таких органів податкової інформації. Податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі діяльності і необхідні для реалізації покладених на органи державної податкової служби завдань і функцій.

Згідно із пунктом 9 Порядку № 1245 органи державної податкової служби мають право звернутися до суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації. В окремих випадках зазначений запит може надсилатися з використанням засобів телекомунікаційного зв'язку з накладенням електронного цифрового підпису органу державної податкової служби.

Пунктом 10 Порядку № 1245 визначено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

За правилами пункту 12 Порядку № 1245 письмовий запит про подання інформації надсилається суб'єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: зокрема, виявлення за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, фактів, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері протидії легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом, та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1245 запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі, а в разі направлення в електронному вигляді з використанням засобів телекомунікаційного зв'язку з накладенням електронного цифрового підпису органу державної податкової служби - у разі надходження сформованого програмним забезпеченням повідомлення про доставку.

Як передбачено пунктами 42.2, 42.4 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно із пунктом 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов'язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

При цьому, пунктом 42.3 статті 42 ПК України визначено, що якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Відповідно до пункту 66.5 статті 66 ПК України у разі виникнення змін у даних або внесення змін до документів, що подаються для взяття на облік згідно з цією главою, крім змін, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та змін, про які платник податків повідомив за основним місцем обліку, платник податків зобов'язаний подати контролюючому органу, в якому він обліковується, уточнені документи протягом 10 календарних днів з дня внесення змін до зазначених документів.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуваний наказ від 19.12.2018 № 4564 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_3 був прийнятий відповідно до підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

При цьому, у вказаному наказі є покликання на податкову інформацію щодо грошових переказів гр. ОСОБА_3 через ТзОВ «Пост Фінанс» за здійснені відправлення поштових вантажів із залученням ТзОВ «Нова Пошта», на підтвердження наявності якої відповідач надав лист ДФС України від 22.11.2018 № 36393/7/99-99-13-04-03-17 «Щодо проведення аналізу» з додатком (а. с. 28). У зв'язку із цим суд не бере до уваги доводи позивача про те, що на час прийняття оскаржуваного наказу у відповідача взагалі були відсутні відомості, що свідчать про порушення податкового законодавства.

Письмовий запит від 28.11.2018 № 1835/Б/03-20-13-02-06 ГУ ДФС у Волинській області скерувало позивачу ОСОБА_3 на його податкову адресу: АДРЕСА_1 (а. с. 11), що була наявна в АІС «Податковий блок» (а. с. 31), та за якою позивач з 27.07.1999 був взятий на податковий облік з видачею довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а. с. 6).

Суд звертає увагу, що на момент скерування письмового запиту від 28.11.2018 № 1835/Б/03-20-13-02-06 позивач ОСОБА_3 зареєстрований за іншою адресою (АДРЕСА_3), що підтверджується відмітками у паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 (а. с.62-66).

Проте, позивач ОСОБА_3 з 11.02.1999 (тобто, до моменту та на час його взяття на податковий облік з 27.07.1999) був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а в подальшому змінював місце реєстрації на інші адреси (АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3), що підтверджується поясненнями позивача, його представника та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Волинській області, наданими на запит суду (а. с. 83-84). При цьому, про зміну своєї податкової адреси ОСОБА_3 у встановленому порядку контролюючий орган не повідомляв, про що позивач та його представник не заперечили у судовому засіданні.

Відтак, оскільки позивач був взятий на податковий облік за податковою адресою у АДРЕСА_1 та про зміну своєї податкової адреси не повідомляв, тому відповідач правомірно скерував письмовий запит від 28.11.2018 № 1835/Б/03-20-13-02-06 позивачу ОСОБА_3 на зазначену податкову адресу. Отже, в розумінні пунктів 42.2-42.4 статті 42 ПК України та пункту 13 Порядку № 1245 вказаний запит вважається врученим. З цих підстав суд не бере до уваги доводи позивача про те, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо надіслання позивачу письмового запиту на його адресу.

Суд при вирішенні даного спору також враховує, що в судовому засіданні позивач заперечив факт отримання грошових коштів у періодах та розмірах, вказаних у листі ДФС України від 22.11.2018 № 36393/7/99-99-13-04-03-17 «Щодо проведення аналізу» з додатком, проте водночас підтвердив факти користування послугами ТзОВ «Нова Пошта» та продажу і відправлення через вказаного оператора поштового зв'язку (з отриманням коштів) бувших у вжитку автозапчастин та розміщення оголошення в мережі Інтернет про їх продаж.

На думку суду, оскаржуваний наказ від 19.12.2018 № 4564 прийнятий з дотриманням вимог підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України, оскільки відповідач у встановленому порядку отримав податкову інформацію щодо здійснення позивачем поштових відправлень товарів та можливого недекларування ним доходів і сплати податків, а позивач не надав пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит від 28.11.2018 № 1835/Б/03-20-13-02-06, який вважається врученим.

При вирішенні даного спору суд в силу приписів частини п'ятої статті 242 КАС України враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 24.01.2019 (справа № 815/1886/15), відповідно до яких платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення виїзної перевірки щодо нього, має право не погодитись з рішенням про призначення перевірки і оскаржити його в суді або застосувати інші заходи, передбачені статтею 81 ПК України, шляхом недопущення посадових осіб контролюючого органу до її проведення. Якщо ж допуск до виїзної податкової перевірки відбувся і наказ реалізований як прийнятий в межах закону і компетенції, в подальшому предметом розгляду в суді має бути зміст виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. При вирішенні питання про належний спосіб захисту порушеного права суду в кожному конкретному випадку необхідно виходити з того, що такий захист повинен найбільш повно відповідати меті (цілі), задля досягнення якої був направлений позов. Оскільки відповідачем фактично реалізовано його компетенцію на проведення позапланової виїзної перевірки та оформлення її результатів, тому оскаржуваний наказ щодо призначення перевірки не є таким, що порушує права позивача.

Отже, оскільки оскаржуваний у цій справі наказ від 19.12.2018 № 4564 реалізований, за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 ГУ ДФС у Волинській області складено акт від 04.01.2019 № 16/03-20-13-02/, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.02.2019 № , № , № , які у свою чергу оскаржені платником у судовому порядку (у провадженні Волинського окружного адміністративного суду перебуває справа № 140/403/19 за позовом ОСОБА_3 до ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень), тому суд дійшов висновку, що вказаний наказ не є таким, що порушує права позивача, який обрав належний спосіб захисту та реалізував право на судовий захист за наслідками перевірки, призначеної наказом від 19.12.2018 № 4564, шляхом оскарження у судовому порядку податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскаржуваний наказ від 19.12.2018 № 4564 прийнято на підстав, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв'язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування вказаного наказу належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст рішення складено 10 квітня 2019 року