Справа № 814/1548/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1548/18
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування припису,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018р. ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до УДАБІ у Миколаївській області, в якому просила скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил за №59 від 21.06.2018р..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що проведення будівельних робіт щодо реконструкції на час складання припису не відповідають дійсності, оскільки будівельні роботи було проведено ще у 2004р.. На той час законодавство не передбачало за замовником робіт обов'язку щодо декларативного повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Посилаючись на вказане просила позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис УДАБІ у Миколаївській області від 21.06.2018 року № 59.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДАБІ України на користь позивача судові витрати у розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі УДАБІ у Миколаївській області просить рішення суду скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що провівши в червні 2018р. позапланову перевірку УДАБІ надав правову оцінку встановленим обставинам у відповідності до вимог законодавства, чинного станом на дату проведення перевірки, залишивши поза увагою правове регулювання цих відносин, яке діяло у період їх виникнення.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, що на підставі п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України за №553 від 23.05.2018р. (надалі - Порядок №553), а саме - звернення ОСОБА_3 (від 24.06.2018р. №А-40-22-18) посадовою особою УДАБІ в період з 8.06.2018р. по 21.06.2018р. приведено позапланову перевірку на об'єкті: «Реконструкція квартири №2» за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено акт за №1 від 21.06.2018р. з якого вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 1.12.1997р. однокімнатна приватизована квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2, зареєстровано в реєстрі за №1374.

Відповідно до технічного паспорту квартира складається з житлової кімнати площею 12,9кв.м, кухні, площею 5,5кв.м, коридору, площею 3,6кв.м та передпокою, площею 11,3кв.м.

У висновках перевірки встановлено, що ОСОБА_2 виконала будівельні роботи з реконструкції квартири шляхом добудови веранди, орієнтовними розмірами 9,0 х 2,4м, однією з сторін якої являється суміжна зовнішня стіна квартири. Матеріал стін - цегла, покриття метало черепиця, віконні та дверні заповнення металопластові вироби. З пояснення ОСОБА_2 будівельні роботи виконані в 2000р.. На момент перевірки будівельні роботи не виконувалися.

В технічному паспорті зазначено, що в користуванні власника квартири №2 на прибудинковій території знаходяться наступні господарчі споруди: навіс, розмірами в плані: 2,88 х 0,9м, сараї, розмірами в плані: 3,70 х 2,88м, 2,88 х 1,27м, 3,80 х 2,85м, 4,90 х 4,03м та вбиральня, розмірами 0,8 х 1,0м. З пояснення ОСОБА_2 перечисленні споруди належать попередньому власнику.

Право власності або користування земельною ділянкою, на якій знаходиться об'єкт будівництва відсутнє.

Згідно ДСТУ Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва» об'єкт належить до класу наслідків (відповідальності) СС1.

Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 виконувались без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011, ч.1 ст.9 ЗУ «Про архітектурну діяльність».

За результатами перевірки також складено протокол про адміністративну відповідальність від 21.06.2018р. та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №59 від 21.06.2018р.

З припису вбачається, що за результатом позапланової перевірки, проведеної на об'єкті: «Реконструкція квартири АДРЕСА_1» (далі - Об'єкт) встановлено, що ОСОБА_2 виконуються будівельні роботи по Об'єкту без повідомлення про початок виконання будівельних робіт та без затвердженої проектної документації, що є порушення вимог п.1 ч.1 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п.13 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність».

З метою усунення виявлених порушень від ОСОБА_2 вимагалось:

1. Усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом оформлення відповідних документів, що надають право виконувати будівельні роботи на Об'єкті;

2. У разі невиконання п. 1 припису привести земельну ділянку на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1, с. Михайлівка, Миколаївський район, Миколаївська область у стан, що передував самочинному виконанню робіт.

Перевіряючи правомірність дій та рішень УДАБІ, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов'язує її незаконність та протиправність, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ж приписів ч.2 ст.2 КАС України, якими закріплюються межі судового контролю над дискреційними адміністративними актами, використанні адміністративного розсуду, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінет Міністрів України постановою від 23.05.2011р. №553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до п.5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 17 Порядку № 553 встановлено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно п.19 Порядку №553 припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку.

Відповідно до п.17 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Так, з акту перевірки вбачається, що в порушення вимог ст.34 ЗУ «Про містобудівну діяльність», ОСОБА_2 будівельні роботи виконувалися без повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

При цьому, з акту перевірки вбачається, що будівельні роботи виконані в 2000р.. На момент перевірки будівельні роботи не виконуються.

Допитані судом першої інстанції свідки підтвердили, що будинок був добудований у 2004р..

Апеляційний суд звертає увагу на те, що нормативно-правові акти порушення вимог яких ставиться в провину позивачу (ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI та Порядок виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011р. № 466) на час побудови Об'єкту не існувало.

При вирішенні цієї справи суд виходить з конституційного принципу незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, який сформульований, зокрема, у рішеннях Конституційного Суду України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст.58 Конституції України, викладеними у рішеннях цього Суду від 13.05.1997р. №1-зп, від 9.02.1999р. №1-рп/99, від 5.04.2001р. №3-рп/2001, а також від 13.03.2012р. №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень під час проведення позапланової перевірки, зобов'язаний застосовувати той закон або інший нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишається чинним на момент виникнення відповідних правовідносин.

Враховуючи встановлені обставини справи та правове регулювання, судова колегія вважає, що, оскільки норма ЗУ «Про містобудівну діяльність» на час побудови Об'єкту не набула чинності, висновки оскарженого у даній справі припису про порушення позивачем зазначеного закону є безпідставними.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування припису УДАБІ у Миколаївській області за №59 від 21.06.2018р..

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 315, 316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв