Справа № 520/1248/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 р. Справа № 520/1248/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Шаталовій Н.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Шапошника С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_2, з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу від 04.12.2018 року № Ф-141452-17, винесену Головним управлінням ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 06 липня 2007 року позивач перебуває в трудових відносинах з АТ "Райффайзен Банк Аваль" та на даний час обіймає посаду головного юрисокнсульта управління забезпечення судового провадження та методології Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів. З 14.06.2018 року позивач має свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю. З 21 червня 2018 року позивач зареєстрований та перебуває на обліку як платник єдиного внеску. Головним управлінням ДФС у Харківській області у відношенні позивача було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.12.2018 року № Ф-141452-17 в розмірі 3 276,24 грн., з якою позивач не погоджується посилаючись на те, що він отримує дохід виключно у вигляді заробітної плати перебуваючи у трудових відносинах з АТ "Райффайзен Банк Аваль", із якої в повному обсязі утримуються всі види податків і зборів, зокрема, його роботодавцем (АТ "Райффайзен Банк Аваль") сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 43 153,38 грн.

Водночас, позивач зазначив, що як самозайнята особа - адвокат позивач не працює та доходів від професійної діяльності не отримує, тому нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування як самозайнятій особі є подвійним оподаткуванням одного доходу.

Ухвалою суду від 11.02.2019 року відкрито спрощене провадження по даній справі та запропоновано відповідачу у встановлений строк надати до суду відзив на позов.

18.03.2019 року (Вх. 01-26/15980/19) (а.с. 28 - 33) представником відповідача було надано до канцелярії суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі зазначивши, що особи, які провадять незалежну професійну діяльність, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіз один раз на рік до 01 травня року, що настає за звітним періодом. У разі якщо платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов'язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом № 2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Отже, а розумінні Закону України № 2464-УІ фізичні особи-підприємці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, розглядаються як окремі платники єдиного внеску. Станом на 22.02.2019 року заборгованість гр. ОСОБА_2 по єдиному соціальному внеску складає 5 733,42 грн., що слугувало підставою для винесення оскаржуваної вимоги від 04.12.2018 року № Ф-141452-17.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги та доводи позовних вимог, просив суд їх задовольнити у повному обсязі з огляду на безпідставність оскаржуваної вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про задоволення та обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) з 06 липня 2007 року перебуває в трудових відносинах з АТ "Райффайзен Банк Аваль" та на даний час (з 09.09.2015 року) обіймає посаду головного юрисокнсульта (м. Харків) управління забезпечення судового провадження та методології Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ "Райффайзен Банк Аваль", що підтверджено копією виписки з наказу № 831-21к від 09.09.2015 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" Харківської обласної дирекції (а.с. 14).

14 червня 2018 року на підставі рішення Ради адвокатів Київської області № 58 позивач отримав свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю від 14.06.2018 року серії КС №6745/10, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 12).

Згідно копії повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску від 21.06.2018 року № 026 позивач перебуває на обліку в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області як платник єдиного внеску (а.с. 13).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області у відношенні позивача було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 04.12.2018 року № Ф-141452-17 в розмірі 3 276,24 грн. (а.с. 34).

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п.41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Згідно пп.14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VІ, згідно частин 2 та 3 ст. 9 якого, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи. Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Відповідно до п.п.2 п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Водночас, перелік платників та особливості сплати єдиного внеску в залежності від категорії унормовано статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Так, особи, які провадять в тому числі адвокатську діяльність та отримують дохід від цієї діяльності, віднесені згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до платників єдиного внеску.

Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності як самозайнята особа та отримання доходу від такої діяльності. При цьому, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є підставою та доказом здійснення адвокатської діяльності.

Пунктом 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно положень ст. 13 вказаного вище Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) з 06 липня 2007 року перебуває в трудових відносинах з АТ "Райффайзен Банк Аваль" та на даний час (з 09.09.2015 року) обіймає посаду головного юрисокнсульта (м. Харків) управління забезпечення судового провадження та методології Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Таким чином, позивач надає правову допомогу в рамках трудових відносин з АТ "Райффайзен Банк Аваль" перебуваючи на посаді юрисокнсульта та є працівником в межах незалежної професійної діяльності та не провадить незалежну професійну діяльність як самозайнята особа (а.с. 14).

Суд зазначає, що наданою позивачем до суду копією виписки з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (застрахована особа ОСОБА_2Б.) за формою ОК-7 підтверджено той факт, що єдиний внесок за застраховану особу (позивача) сплачено страхувальником - його роботодавцем АТ "Райффайзен Банк Аваль" за період з 2011 по 2015 роки (а.с. 15).

При цьому, представником відповідача до суду не надано будь - яких пояснень або належних та допустимих доказів того, що позивач здійснює незалежну професійну діяльність поза межами АТ "Райффайзен Банк Аваль" як самозайнята особа та отримує дохід від такої діяльності.

Враховуючи те, що позивач як самозайнята особа (адвокат) поза межами АТ "Райффайзен Банк Аваль" не працює, відповідно доходів від незалежної професійної діяльності не отримує, тому визначена в оскаржуваній вимозі ГУ ДФС у Харківській області від 04 грудня 2018 року №Ф-141452-17 сума єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 3 276,24 грн. фактично є подвійним оподаткуванням одного й того самого доходу позивача.

Вказане повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 28 березня 2019 року у справі № 820/6324/17 (адміністративне провадження №К/9901/51065/18, №К/9901/50934/18).

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності сформованої ним вимоги вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 грудня 2018 року №Ф-141452-17 на суму 3 276,24 грн. зі сплати єдиного внеску.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов належить задовольнити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 грудня 2018 року №Ф-141452-17, винесену Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 08 квітня 2019 року.

Суддя О.В.Шевченко