Справа № 2а-907/12/2670
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 квітня 2019 року

Київ

справа №2а-907/12/2670

адміністративне провадження №К/9901/8650/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 25.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі № 2а-907/12/2670 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Подільському районі ДПС про скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

27.03.2019 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 25.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень від 20.07.2011 № та №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 25.07.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019, позов задоволено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Подільському районі міста Києва ДФС проведено документальну планову виїзну перевірку щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 за період з 01.04.2008 по 31.12.2010.

За наслідками перевірки відповідачем складено акт від 05.07.2011 №45/17-405/ та прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.07.2011:

-№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 66 258,50 грн., у тому числі: 53 006,80 грн. - основний платіж, 13 251,70 грн. - штрафні санкції);

-№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на 30 917,33 грн.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що при винесені оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20.07.2011 №, контролюючим органом не було досліджено первинні документи, які підтверджують понесені позивачем витрати та, як наслідок, необґрунтовано визначено позивачеві донарахування податку з доходів фізичних осіб за IV квартал 2009 року, а відтак відповідачем не доведено обґрунтованості винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення 20.07.2011 №.

А також судами встановлено що контролюючим органом безпідставно було сформовано позивачеві грошове зобов'язання за платежем "податок на додану вартість", визначене податковим повідомленням-рішенням 20.07.2011 №, оскільки у позивача не виникало обов'язку реєстрації його, як платника податку на додану вартість та відповідно сплати вказаного податку.

Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС у м.Києві не погодившись з судовими рішеннями, звернулася до Верховного суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 25.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі № 2а-907/12/2670,в якій просить Суд скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №0540/5456/18-а є вимога про скасування податкових повідомлень-рішень від 20.07.2011 № та № на суму

97 175,83грн.

Отже, рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 25.07.2018 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі

№2а-907/12/2670 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 25.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі №2а907/12/2670.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова