Справа № 0540/7464/18-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року справа №0540/7464/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Шишова О.О.,

секретар судового засідання - Токарева А.Г.,

з участю: позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача 1 - Хмельницької І.О., Яресько К.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 грудня 2018 року у справі № 0540/7464/18-а (головуючий І інстанції Зеленов А.С., повний текст кладений 17.12.2018 року у м. Слов'янську Донецької області) за позовом ОСОБА_2 до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках, Центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках (далі - регіональна комісія, відповідач 1), Центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках (далі - відповідач 2), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (протокол № 12 від 27.12.2017 року) та Центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках (протокол № 43 від 04.05.2018 року) про відмову в розгляді документів щодо видачі довідки про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках;

- зобов'язати Регіональну Комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках та Центральну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках розглянути документи про видачу довідки про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках та видати довідку про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках (а.с. 3-8, 60-64).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 5 грудня 2018 року позовні вимоги задоволені частково:

- визнано протиправною бездіяльність Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (протокол № 12 від 27.12.2017 року) щодо залишення документів ОСОБА_2 про надання довідки про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках без розгляду;

- зобов'язано Регіональну Комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках розглянути документи ОСОБА_2 про видачу ОСОБА_2 довідки про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках;

- в інший частині позовних вимог - відмовлено (а.с. 170-173).

Відповідач 1 не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права. В обґрунтування доводів посилався на правомірність протоколу №м 12 від 27.12.2017 про залишення без розгляду документів позивача, оскільки комісія дійшла висновку, що наданий позивачем пакет документів вже розглядався на засіданні регіональної комісії 12.07.2016 року (а.с. 209-211).

Представники відповідача 1 в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення та рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини справи.

Позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 13).

Відповідач 1 - Регіональна комісія з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках відповідно до типового Положення про комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року № 886 (далі - Типове положення) розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України є суб'єктом владних повноважень.

08.12.2017 року ОСОБА_2 звернувся до військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області з заявою до Регіональної комісії про видачу йому довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Крім документів, на підставі яких 12.07.2016 року протоколом № 2 Регіональною комісією було винесено рішення про відмову в видачі довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, були додані наступні документи: копія довідки з галузевого державного архіву Міністерства оборони України; копія витягу з протоколу № 81 засідання комісії Міністерства соціальної політики України від 17.12.2014 року; копія довідки з УМ №3 (а.с. 38-39, 40-41).

Регіональна комісія 27.12.2017 року провела засідання, на якому була розглянута заява ОСОБА_2 від 08.12.2017 року про видачу йому довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, за наслідками якого складено протокол № 12, яким залишено документи позивача без розгляду, у зв'язку з тим, що наданий пакет документів вже розглядався на засіданні регіональної комісії 12.07.2016, яким було відмовлено в наданні ОСОБА_2 довідки та на засіданні Центральної комісії 25.08.2016 року було підтверджено рішення регіональної комісії (а.с. 43-45).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи.

Спірним у справі, враховуючи доводи апеляційної скарги, є протиправність бездіяльності відповідача 1 щодо залишення без розгляду документів позивача про надання довідки про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках та зобов'язання відповідача 1 розглянути документи позивача про видачу відповідної довідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев'ятого частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 8 Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 № 886 (далі - Типове положення) Регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

Пунктом 9 Типового положення встановлено, що за результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату.

За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії. Рішення регіональної комісії оформляється протоколом, який підписується її головою та присутніми на засіданні членами.

Форма довідки про заробітну плату встановлюється Мінсоцполітики.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач 1 у відповіді на звернення позивача, викладену в протоколі № 12 від 27.12.2017 року, не надав оцінки переліку доданих до заяви від 08.12.2017 року документів та передчасно залишив без розгляду заяву позивача з посиланням на попереднє рішення комісії від 12.07.2016 року з зазначенням, що наданий позивачем пакет документів вже розглядався на засіданні регіональної комісії 12.07.2016 року (а.с. 43).

Таким чином, звернення ОСОБА_2 від 8 грудня 2017 року не розглянуто по суті у встановленому законодавством порядку, зокрема Типовим положенням про комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 року № 886.

Крім того, перелік документів, наданих позивачем до заяв від 01.06.2016 року та 08.12.2017 року є різним, на що не звернув увагу відповідач 1 (а.с. 38-41).

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Регіональної комісії (протокол № 12 від 27.12.2017 року) щодо залишення без розгляду документів позивача про надання довідки про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках та зобов'язання відповідача 1 розглянути документи позивача про видачу останньому довідки про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 грудня 2018 року у справі № 0540/7464/18-а за позовом ОСОБА_2 до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках, Центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 10 квітня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

О.О. Шишов