Справа № 815/2882/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2882/18

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О.О.,

- Шляхтицького О. І.,

за участю: секретаря судового засідання - Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі адвоката Тимофєєнко Олександра Анатолійовича на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року, прийняту у складі суду судді Андрухіва В.В. про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Комісії з розгляду земельних спорів Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комісії з розгляду земельних спорів Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_4, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення засідання комісії по розгляду земельних спорів Одеської міської ради №15 від 03.04.2018 року, яким було рекомендовано Управлінню земельних ресурсів департаменту комунальної власності Одеської міської ради, територіальному органу Держгеокадастру у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №580 від 31.08.2016 року про введення екстериторіальності при погодженні проекту землеустрою по відводу земельної ділянки розглянути, і в подальшому, затвердити землевпорядну документацію по приватизації земельної ділянки гр. ОСОБА_4 для будівництва індивідуальних гаражів площею 0,01 га за адресою: АДРЕСА_1, без погодження границь відводу земельної ділянки з суміжним землекористувачем гр. ОСОБА_2

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року заяву представника третьої особи ОСОБА_4 задоволено; провадження по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комісії з розгляду земельних спорів Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення засідання комісії по розгляду земельних спорів Одеської міської ради № 15 від 03.04.2018 року закрито та роз'яснено позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 в особі адвоката Тимофєєнко Олександра Анатолійовича подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що суд першої інстанції за наслідком розгляду даної справи дійшов невірних висновків, та просить: скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення при вирішенні справи по суті на думку апелянта не є способом захисту цивільних прав та інтересів, оскільки при вирішенні спору по суті будуть відсутні будь-які майнові відносини, а лише оскаржено рішення суб'єкта владних повноважень.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника третьої особи - ОСОБА_4, в обґрунтування якого було зазначено, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, та зазначає, що існуючий спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Крім того, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника Комісії з розгляду земельних спорів Одеської міської ради, в обґрунтування якого було зазначено, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, заявлені у справі позовні вимоги випливають із відносин, що мають приватноправовий характер, при цьому рішення Комісії має рекомендаційний характер, не встановлює, не змінює та не припиняє прав позивача, вже реалізоване та вичерпало свою дію шляхом його виконання.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.10.2018 року до суду через канцелярію від представника третьої особи надійшла заява про закриття провадження у справі. Дана заява обґрунтована тим, що із тексту уточненого адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_2 оскаржується право суміжного землекористувача ОСОБА_4 на приватизацію земельної ділянки для обслуговування належного їй гаражу. В доводах по суті справи представник позивача зазначає обставини щодо побудови гаражу, укладення договору підряду та підтвердження вказаних фактів правовстановлюючими документами на майно та показаннями свідків. Вказане свідчить наявність майнового спору між позивачем та третьою особою, який має вирішуватись в порядку цивільного судочинства. Також представник третьої особи вказав, що ОСОБА_2 вже неодноразово звертався до суду з питання оскарження права власності ОСОБА_4 на приміщення гаражу за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, за наслідками розгляду вказаної справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність між позивачем та третьою особою майнового спору, який, при цьому, вже розглядався судами цивільної юрисдикції, внаслідок чого судом було задоволено заяву про закриття провадження у справі від 04.10.2018 року. При цьому, суд виходив також із того, що рішення Комісії (відповідача), яке має рекомендаційний характер, вже реалізоване та вичерпало свою дію його виконанням.

Вирішуючи справу в апеляційній інстанції, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів і свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.12.2015 року № 421 (т. 1 а.с. 22) було створено комісію із розгляду земельних спорів та затверджено Положення про комісію з розгляду земельних спорів (далі - Положення) (т. 1 а. с. 23-25).

За змістом пунктів 3.1, 3.2 Положення порядок розгляду комісією земельних спорів регламентується статтями 159, 160 Земельного кодексу України. За результатми розгляду земельних спорів комісія готує висновки.

Так, комісія по розгляду земельних спорів Одеської міської ради прийняла рішення № 15 від 03.04.2018 року (т. 1 ас.с. 20-21), яким було рекомендовано Управлінню земельних ресурсів департаменту комунальної власності Одеської міської ради, територіальному органу Держгеокадастру у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №580 від 31.08.2016 року про введення екстериторіальності при погодженні проекту землеустрою по відводу земельної ділянки розглянути, і в подальшому, затвердити землевпорядну документацію по приватизації земельної ділянки гр. ОСОБА_4 для будівництва індивідуальних гаражів площею 0,01 га за адресою: АДРЕСА_1, без погодження границь відводу земельної ділянки з суміжним землекористувачем гр. ОСОБА_2

За змістом статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить, зокрема, і вирішення земельних спорів.

Частинами першою, третьою статті 158 ЗК України визначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

За змістом статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене, розглядаючи земельні спори, комісія по розгляду земельних спорів Одеської міської ради діє від імені міськради, у зв'язку із чим прийняті нею рішення у формі висновку по суті такого спору породжують певні права та обов'язки визначеного кола осіб, отже, можуть бути оскаржені в порядку та спосіб, установлені для рішень, прийнятих безпосередньо самим органом місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

В свою чергу, приватноправові відносини, вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 до Комісії з розгляду земельних спорів Одеської міської ради, пов'язаний із захистом права на земельну ділянку, стосується перевірки законності розпорядчих дій Комісії як органу Міськради, що пов'язані з подальшим володінням, користуванням ОСОБА_2 земельною ділянкою.

Відтак, правові підстави для віднесення цієї справи до справ адміністративної юрисдикції - відсутні, та розгляд даної справи повинен відбуватися в порядку цивільного процесуального судочинства як такої, у якій відсутні ознаки публічно-правового спору.

Даний висновок також відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 13 червня 2018 року по справі № 583/2715/16-ц.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що даний спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 271, 289, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі адвоката Тимофєєнко Олександра Анатолійовича на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комісії з розгляду земельних спорів Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О. О. Димерлій

Суддя: О. І. Шляхтицький