Справа № 140/2160/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2207/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року (суддя - Сорока Ю.Ю., час ухвалення - 10:21, місце ухвалення - м.Луцьк, дата складання повного тексту - 11.01.2019 року),

в адміністративній справі №140/2160/18 за позовом Фермерського господарства «АІС-АГРО» до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України,

про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У листопаді 2018 року позивач ФГ «АІС-АГРО» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів ДФС України та ГУ ДФС у Волинській області (з урахуванням залучення судом співвідповідача), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №860618/35387709 від 27.07.2018 року; 2) зобов'язати ГУ ДФС України у Волинській області зареєструвати складену позивачем податкову накладну №126 від 06.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідачі ДФС України та ГУ ДФС у Волинській області позовних вимог не визнали, в суді першої інстанції просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС України у Волинській області №860618/35387709 від 27.07.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №126 від 06.11.2017 року. Зобов'язано ДФС України зареєструвати податкову накладну №126 від 06.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З цим рішенням суду першої інстанції від 03.01.2019 року не погодився відповідач ГУ ДФС у Волинській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є необгрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог (з урахуванням додаткових пояснень) апелянт ГУ ДФС у Волинській області зазначає, що позивачем ФГ «АІС-АГРО» виписано на ТзОВ «Волинь-Зерно-Продукт» податкову накладну від 06.11.2017 року №126 на загальну суму 440001,90 грн., яку надіслано до ДФС України для реєстрації в ЄРПН. Реєстрацію даної податкової накладної було зупинено відповідно до квитанції №1 від 29.11.2017 року на підставі п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах. Так, позивачем не надано усіх необхідних копій документів, а саме: щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Також, звертає увагу апелянт на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що період сплати згідно з наданими позивачем платіжними дорученнями не співпадає із датою поставки товару, так само як і сума спірної податкової накладної із сумою сплачених коштів. Вказує апелянт, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги щодо скасування рішення Комісії від 27.07.2018 року №860618/35387709 та зобов'язання зареєструвати податкову накладну №126 від 06.11.2017 року, не врахував вимог Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 117 від 21.02.2018 року, вимог Наказу Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 р. «Про затвердження критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН», вимог Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМ України №569 від 16.10.2014 року. Також зазначає апелянт, що суд першої інстанції зобов'язуючи ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну не перевірив наявності у платника на електронному рахунку достатньої реєстраційної грошової суми, і при цьому суд втрутився в дискреційні повноваження відповідача.

За результатами апеляційного розгляду апелянт ГУ ДФС у Волинській області просить скасувати рішення суду від 03.01.2019 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу ГУ ДФС у Волинській області слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ФГ «АІС-АГРО» зареєстроване як юридична особа 09.10.2007 року за №0000253, основним видом діяльності є « 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 52-54).

08.08.2017 року між ФГ «АІС-АГРО» (продавець) та ТзОВ «Волинь-Зерно-Продукт» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №0808/15685, предметом якого є продаж у власність покупця зернових та олійних культур врожаю 2017 року з наступним його прийняттям та оплатою покупцем (а.с. 43-46, 161-164).

Згідно Специфікації №126 від 06.11.2017 року до договору купівлі-продажу №0808/15685 від 08.08.2017 року, загальна вартість товару «соя (2017 року, власне виробництво)» становить 440001,90 грн., в тому числі ПДВ 73333,65 грн. (а.с. 35, 144).

При здійсненні операції з продажу за умовами договору №0808/15685 від 08.08.2017 року, позивач склав податкову накладну №126 від 06.11.2017 року на суму 440001,90 грн. (в т.ч. ПДВ 73333,65 грн.), яка була надіслана для реєстрації в ЄРПН.

Із квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.11.2017 року, видно, що реєстрація податкової накладної №126 від 06.11.2017 року була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки вказана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. №567, за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:1201, та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію.

Копії цих податкової накладної №126 від 06.11.2017 року та квитанції від 27.11.2017 року досліджено судом апеляційної інстанції.

23.07.2018 року позивачем надіслано відповідачу письмове пояснення щодо господарської операції за вищевказаною податковою накладною №126 від 06.11.2017 року та копії документів, які підтверджують реальність здійснення такої господарської операції (а.с. 182-185).

27.07.2018 року комісією ГУ ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №860618/35387709, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №126 від 06.11.2017 року в ЄРПН з підстави ненадання платником податку копій документів, а саме, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с. 27-28).

06.08.2018 року позивачем ФГ «АІС-АГРО» надіслано скаргу на зазначене рішення комісії, однак 15.08.2018 року комісія з питань розгляду скарг прийняла рішення №24591/35387709/2, яким скаргу залишено без задоволення, а оскаржене рішення без змін (а.с. 22, 26).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову про визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 27.07.2018 року №860618/35387709 та зобов'язання зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №126 від 06.11.2017 року, з врахуванням наступного.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної №126, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

В Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.74.2 ст.74 ПК України, в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної №126).

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень підпунктів 201.16.2, 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку пояснення та/або копії документів (за вичерпним переліком), які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Подані письмові пояснення та/або копії документів розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яке надсилається платнику податків.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної №126, (далі Порядок №1246).

Згідно з п.12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема: наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Відповідно до п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 17 Порядку №1246 встановлено, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунків коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, в якій зазначаються відомості та перелік документів, визначених підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. №567, в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної №126, затверджені Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії оцінки) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік).

Відповідно до п.6 Критеріїв оцінки, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту215.3статті215розділуVI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що закріплений пунктом 6 Критеріїв оцінки перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки закріплює диференціацію документів, які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, залежно від встановленої відповідності податкової накладної тому чи іншому критерію.

З аналізу вказаних законодавчих положень видно, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах щодо подібних правовідносин, зокрема у постанові від 23 жовтня 2018 року (справа №822/1817/18) та постанові від 04 грудня 2018 року (справа №821/1173/17).

Із квитанції від 27.11.2017 р. про зупинення реєстрації за податковою накладною №126 від 06.11.2017 року видно, що реєстрація цієї ПН була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки вказана ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567; за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію.

Зміст цієї квитанції зумовлює висновок про те, що фіскальним органом в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (з тим визначенням, яке наведене у пункті 6 Критеріїв оцінки), ані конкретного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних у такому виді, який би унеможливив неоднозначне розуміння цієї пропозиції платником податків.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, позивачем ФГ «АІС-АГРО» було подано письмове пояснення та копії документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій за податковою накладною №126 від 06.11.2017 року, а саме: видаткова накладна №126 від 06.11.2017 р.; платіжні доручення: №23035 від 19.12.2017 р. на суму 105976, 07 грн., №37223 від 17.04.2018 р. на суму 249208, 39 грн., №31208 від 15.12.2017 р. на суму 70230,33 грн., №36808 від 05.04.2018 р. на суму 280671,13 грн.; специфікація №126 до договору №0808/15685 від 08.08.2017 р.; акт приймання-передачі №ВЗП00003857 від 06.11.2017 р., товарно-транспортні накладні за листопад 2017 р.; довіреність №90 від 06.11.2017 р.; договір оренди сільськогосподарської техніки №01-06/2017 від 01.07.2017 року; договір В-пат №0106/14033 від 01.06.2017 р. на перевезення автомобільним транспортом; договір складського зберігання Вз №2007/15137 від 20.07.2017 р.; договір оренди нежитлових приміщень №01/17 від 03.01.2017 р. (а.с. 23-51, 83-84, 98-168).

На час подання позивачем письмового пояснення та документів до нього за спірною податковою накладною діяв Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 (набрав чинності 22.03.2018 року).

Пунктом 2 зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України обумовлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 01.12.2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», та які станом на 01.12.2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/ розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Відповідно до пункту 14 Порядку №117, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як визначено пунктом 18 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Пунктом 19 Порядку №117 визначено, що комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Згідно пункту 23 Порядку №117, комісією регіонального рівня протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку: - щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/ розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу; - щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/ розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Пунктами 20, 21 Порядку №117 передбачено, що зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Судом першої інстанції вірно враховано та обгрунтовано зазначено, що подані до контролюючого органу позивачем письмові пояснення та копії документів підтверджують здійснення позивачем господарських операцій із ТзОВ «Волинь-Зерно-Продукт», по яких складено податкову накладну від 06.11.2017 року №126. Ознак порушення вимог законодавства щодо їх складення вони не містять та є достатніми для прийняття Комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної в ЄРПН. Господарські операції, за наслідками яких складено податкову накладну №126 від 06.11.2018 року, здійснені позивачем в межах його господарської діяльності, є фактичними та підтверджуються первинними документами. При цьому, контролюючим органом не враховано специфіку діяльності позивача та не взято до уваги письмові пояснення платника податків.

Також, колегія суддів зазначає, що подання платником податків одних і тих же платіжних доручень до різних податкових накладних не може свідчити про нереальність господарських операцій за цими податковими накладними, оскільки суми грошових коштів у таких платіжних дорученнях включають загальні суми сплачених коштів контрагента ТзОВ «Волинь-Зерно-Продукт» на адресу отримувача ФГ «АІС-АГРО».

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ГУ ДФС у Волинській області щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 27.07.2018 року №860618/35387709 та зобов'язання зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №126 від 06.11.2017 року.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідачем ДФС України не оскаржено у визначеному законом апеляційному порядку рішення суду першої інстанції від 03.01.2019 року, а тому немає підстав для висновків щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну №126 від 06.11.2017 року.

У зв'язку із цим являються безпідставними доводи апелянта ГУ ДФС у Волинській області щодо питання наявності чи відсутності у платника (позивача) на електронному рахунку достатньої реєстраційної грошової суми для реєстрації податкової накладної та дискреційності повноважень ДФС України при реєстрації податкових накладних.

Згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року в адміністративній справі №140/2160/18 за позовом Фермерського господарства «АІС-АГРО» до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 11.04.2019 року