Справа № 1340/5404/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1340/5404/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника позивача Вук У.І.,

представника відповідача Галевич Н.Р.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови №21пз/21/1013-6/5029-18 від 31.10.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови №21пз/21/1013-6/5029-18 від 31.10.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.08.2018 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, за результатом якого складено акт №570/18 від 08.08.2018 року, протокол №570 від 08.08.2018 року та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 08.08.2018 року.

31.10.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Горох Назарієм Степановичем розглянуто матеріали справи про правопорушення Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» () (надалі по тексту - ПАТ «Львівгаз) у сфері містобудівної діяльності: акт від 08.08.2018 року №570/18, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 08.08.2018 року №570, матеріали фото фіксації, письмове пояснення головного інженера ПАТ «Львівгаз» Гук Б.В., що надійшло листом ПАТ «Львівгаз» від 26.10.2018 року (вх.р.№1013/18/3-704 від 30.10.2018 року); за результатами розгляду матеріалів, ПАТ «Львівгаз» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.3 п.3 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на останнього штраф.

Позивач стверджує, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, позаяк відповідачем пропущено термін притягнення до відповідальності й пропущено термін застосування адміністративно-господарської санкції та ґрунтується на помилкових висновках відповідача про те, що позивачем здійснено реконструкцію газопроводу середнього тиску Ду-100 мм в с.Звенигороді Пустомитівського району Львівської області.

Ухвалою суду від 14.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

30.11.2018 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому обґрунтував підставність винесення оскаржуваної постанови.

11.12.2018 року від представника позивача засобами поштового зв'язку надійшла до суду відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року залучено ОСОБА_3 до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

05.02.2019 року представник відповідача подала до суду клопотання про долучення доказів.

06.02.2019 року представником позивача подано до суду заяву з процесуальних питань, якою долучено до матеріалів справи докази надсилання ОСОБА_3 копії поданих ПАТ «Львівгаз» матеріалів у справі.

04.04.2019 року представник відповідача подала до суду ще одне клопотання про долучення доказів.

Протокольною ухвалою суду від 02.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та просила суд позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача належним чином повідомлена, у судове засідання не прибула.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши й дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких міркувань.

08.08.2018 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, за результатом якого складено акт №570/18 від 08.08.2018 року, протокол №570 від 08.08.2018 року та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 08.08.2018 року.

Результати перевірки оформлені актом перевірки №570/18 від 08.08.2018 року.

В розділі VI акта перевірки зазначено, що ПАТ «Львівгаз» проводить реконструкцію газопроводу середнього тиску Ду-100мм в с.Звенигороді Пустомитівського району Львівської області, згідно проектної документації (робочий проект), розробленої в 2016 році ФОП ОСОБА_3 на підставі технічних умов №33-04-16 від 13.06.2016 року. Відповідно до розрахунку категорії складності, наявного в пояснювальній записці проектної документації, об'єкт відноситься до класу наслідків СС-2 та другої категорії складності. Експертизи проектної документації не представлено. Станом на час перевірки розпочато роботи з прокладання поліетиленової труби газопроводу на довжині приблизно 100 мм в траншеї глибиною 1 м на відстані близько 5 м від існуючого газопроводу. Роботи проводяться на території пам'ятки археології національного значення «Городище літописного міста Звенигород», внесеного до переліку об'єктів культурної спадщини національного значення під охоронним №130021-Н, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 року №928.

В силу ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до значних наслідків відносяться такі об'єкти: пам'ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини». В Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів відсутня інформація про реєстрацію права на виконання будівельних робіт реконструкцію газопроводу середнього тиску Ду-100 мм в с.Звенигороді Пустомитівського району Львівської області. Таким чином, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області встановлено, що ПАТ «Львівгаз» проводить реконструкцію газопроводу середнього тиску Ду-100 мм в с.Звенигороді Пустомитівського району Львівської області без права на виконання будівельних робіт. Окрім того, розробником проектної документації ФОП ОСОБА_3 занижено клас наслідків об'єкта будівництва.

Відповідно до описаного в акті правопорушення відповідач оформив відносно позивача протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 08.08.2018 року, в якому зазначено, що ПАТ «Львівгаз» проводить реконструкцію газопроводу середнього тиску Ду-100 мм в с.Звенигороді Пустомитівського району Львівської області без права на виконання будівельних робіт - дозволу на виконання будівельних робіт, об'єкт відноситься до складних наслідків, що є порушенням п.3 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз.3 п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що на виконання газонебезпечних робіт в газовому господарстві по реконструкції газопроводу середнього тиску Ду-100 мм в с.Звенигороді Пустомитівського району Львівської області між ПАТ «Львівгаз» (замовник) та Приватним Підприємством «Інстал-Плаза» (підрядник) укладено договір підряду від 20.04.2015 року, за яким підрядник зобов'язувався виконати комплекс будівельно-монтажних робіт: заміна аварійної ділянки газопроводу середнього тиску Ду 100 в с.Звенигород, Пустомитівського району. На виконання зазначеного вище договору також складено донесення №208 від 20.04.2015 року та наряд-допуск №380/15, тому роботи по реконструкції зазначеного вище газопроводу розпочалися ще 20.04.2015 року. Початок виконання робіт по реконструкції розподільного газопроводу середнього тиску у квітні 2015 року також підтверджується відомостями з паспорта №7.

За умовами ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами .

Відповідно до ст.3 та ст.4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Накладати штраф від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України №244 від 06.04.1995 року затверджений Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до п.6 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 року, штраф за правопорушення може бути накладено на суб'єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення. Днем виявлення правопорушення є день складення акта перевірки відповідного суб'єкта містобудування.

З наведеного вище вбачається, що перебіг терміну давності про притягнення до відповідальності ПАТ «Львівгаз» за проведення робіт щодо заміни аварійної ділянки газопроводу середнього тиску Ду-100 мм в с.Звенигороді Пустомитівського району Львівської області закінчився 20 квітня 2018 року.

Окрім цього, згідно ст.6, ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Державна архітектурно-будівельна інспекція України здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема, контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Відповідно до ч.3 ст.41 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» та ч.2 ст.3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю віднесено також розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та застосування санкцій за ці правопорушення.

Згідно ст.238 Господарського Кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.250 Господарського кодексу України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

З даної норми випливає, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення одного року з дня вчинення порушення суб'єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Доказів, що роботи з реконструкції газопроводу середнього тиску Ду-100 мм в с.Звенигороді Пустомитівського району Львівської області проводились ПАТ «Львівгаз» відповідачем не надано.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив обґрунтування, що наведено в акті перевірки.

З огляду на вказане, суд, аналізуючи спірні правовідносини, відзначає наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені в Законі України від 17.02.2011 року №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частиною першою статті 41 Закону №3038 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно із статтею 9 Закону України від 20.05.1999 року №687-XIV «Про архітектурну діяльність» (надалі по тексту - Закон №687), будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно із абз.2 п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (надалі по тексту -Порядок №553), державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

В силу пункту 5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п.7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, а згідно з п.9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Згідно із п.12 Порядку №553 від 23.05.2011 року, посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані: у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб'єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п.п.16-22 Порядку №553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідач посилається на те, що 02.07.2018 року на адресу Департаменту ДАБІ у Львівській області через «Урядову гарячу лінію» надійшло звернення гр.ОСОБА_6 №-ГУ-8263005, у якому повідомлено, що у селі Звенигород, Пустомитівського району Львівської області, працівники ПАТ «Львівгаз» при укладенні труб пошкодили дерев'яну забудову 12 століття, та вказала, що ПАТ «Львівгаз» не мали жодних дозвільних документів для проведення будівництва.

Згідно п.9 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Відповідачем не встановлено та не надано доказів того, що саме працівники ПАТ «Львівгаз» укладали трубу та пошкодили дерев'яну забудову 12 століття. Більше того, суд зауважує, що працівники органів Національної поліції не залучались. Фотофіксація здійснена при проведенні перевірки свідчить лише про наявність газопроводу; проте не зазначено місце фотозйомки, час і дату, на ній відсутня техніка, яка б належала ПАТ «Львівгаз» і відсутні працівники ПАТ «Львівгаз».

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», клас наслідків визначається відповідно до вимог будівельних норм, стандартів, нормативних документів і правил, затверджених згідно із законодавством.

Згідно ч.7 ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», правильність визначення класу наслідків (відповідальності) перевіряється під час проведення експертизи проектів, якщо здійснення такої експертизи є обов'язковим відповідно до закону.

В силу ч.6 ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» віднесення об'єкта до певного класу наслідків (відповідальності) здійснюється проектною організацією за погодженням із замовником будівництва.

Для віднесення об'єкта до класу наслідків, ПАТ «Львівгаз» було залучено ФОП ОСОБА_3 (кваліфікаційний сертифікат АР 009627).

Оскільки проектна документація розроблена сертифікованою організацією, відповідно до вихідних даних на проектування, категорія об'єкта складності була визначена не позивачем у справі.

Тож, безпідставним, на переконання суду, є покладання вини за категорією складності об'єкта на позивача.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за не створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об'єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев'яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб; експертна організація - у розмірі вісімнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року №244, визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно з п.19 вказаного Порядку, доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, суд вважає, що заходи державного архітектурно-будівельного контролю були вчинені не об'єктивно, не в повному обсязі та не у відповідності із встановленими законодавчими нормами проведення таких перевірок, а тому висновки перевірки, проведеної з вказаними порушеннями, не можуть бути покладені в основу постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, вирішуючи даний спір, також відзначає, що згідно із ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у пар.45 рішення в справі «Бочаров проти України», пар.53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», пар.43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Зібрані і досліджені матеріали цієї справи підтверджують та обґрунтовують позовні вимоги, із якими до суду звернувся позивач. У той же час, відповідачем не доведено в повній мірі правомірність винесеної постанови від 31.10.2018 року у відповідності до вимог, встановлених ч.2 ст.19 Основного Закону та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки суб'єктом владних повноважень в ході судового розгляду не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого ним рішення, не спростовано доводи позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 134, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови №21пз/21/1013-6/5029-18 від 31.10.2018 року задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України №21пз/21/1013-6/5029-18 від 31.10.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (79039, м.Львів, вул.Золота,42; код ЄДРПОУ- 03349039) судовий збір в сумі 24853 (двадцять чотири тисячі вісімсот п'ятдесят три) грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12 квітня 2019 року.