Справа № 640/4466/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 квітня 2019 року № 640/4466/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Скидан С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомюридичної особи - резидента Республіки Кіпр EROSARIA LTD
до третя особа: про Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" визнання протиправною та скасування постанови,
за участю:

від позивача - Нейрановський А.О.;

від відповідача - Нещадим І.С.;

від третьої особи - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Юридична особа - резидент Республіки Кіпр EROSARIA LTD звернулась до Окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 05.03.2019 № 56422556, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 712/9154/14 від 28.11.2017, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про застосування спецконфіскації з примусовим вилученням у власність держави 271200 облігацій внутрішньої державної позики України, які знаходяться на рахунку (код № 300996-CY26004226) загальною вартістю 271200000,00 грн, які знаходяться на рахунку № 300996-CY26004226 компанії EROSARIA LTD у ПАТ "Укргазбанк", МФО 320478.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протягом 2013-2014 років останній на території України здійснював інвестиційну діяльність, в зв'язку з чим в декількох банках України, у тому числі й у ПАТ Акціонерний Банк "Укргазбанк", має інвестиційні рахунки в грошових коштах та рахунки в цінних паперах, на яких перебували 271200 облігацій внутрішньої державної позики України (вартістю 271200000,00 грн) та знаходились на рахунку № 300996-CY26004226. 21.08.2017 вироком Соснівського районного суду міста Черкаси по справі № 712/9154/17-к громадянина ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, та до активів позивача передбачено застосування спеціальної конфіскації. Виконавчим листом перебачено застосування спецконфіскації з примусовим вилученням у власність держави саме 271200 облігацій внутрішньої державної позики України (код № 300996-CY26004226) загальною вартістю 271200000,00 грн, які знаходяться на рахунку № 300996-CY26004226 компанії EROSARIA LTD у ПАТ "Укргазбанк", МФО 320478. 25.02.2019 згідно платіжного доручення № 2257 грошова сума у розмірі 271200000,00 гривень перерахована до Державного бюджету України, що і стало підставою для прийняття відповідачем 05.03.2019 постанови про закінчення виконавчого провадження № 56422556, оскільки вирок суду виконано фактично в повному обсязі згідно виконавчого документа. На переконання позивача, відповідачем порушено спосіб виконання виконавчого листа, оскільки останнім передбачено застосування спецконфіскації з примусовим вилученням у власність держави саме 271200 облігацій внутрішньої державної позики України, а не грошових коштів. Крім того, звертає увагу, що відповідач, не зважаючи на накладений арешт на рахунки позивача в ПАТ АБ "Укргазбанк" на підставі ухвал Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2014 у справі № 757/15843/14-к та від 07.11.2016 у справі № 757/53935/16-к у інших кримінальних провадженнях, умисно порушив порядок виконання виконавчого листа № 712/9154/17 та протиправно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 25.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/4466/19 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та викликом сторін на 03.04.2019.

У судовому засіданні представником відповідача додано до матеріалів справи належним чином засвідчені копії: виконавчого листа від 21.08.2017 № 1, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси; листа Генеральної прокуратури України від 18.02.2019 № 14/5-27474-17; вступної та резолютивної частини ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 15.02.2019 у справі № 712/9154/17; платіжного доручення від 25.02.2019 № 2257; постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.03.2019 ВП № 56422556.

Ухвалами суду, постановленими без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 03.04.2019:

- допущено заміну первинного відповідача - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належним - Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- задоволено клопотання представника позивача та оголошено перерву до 12.04.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 12.04.2019 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.04.2019 заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи у судовому засіданні 12.04.2019 поклався на законне та обгрунтоване рішення, яке буде прийнято судом за результатами розгляду справи.

У судовому засіданні 12.04.2019 судом повернуто представнику позивача відповідь на відзив, оскільки останній не відповідав вимогам статей 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України (не надано суду доказів направлення іншим учасникам справи).

Також у судовому засіданні 12.04.2019 судом досліджено належним чином засвідчену копію ухвали апеляційного суду Черкаської області від 15.02.2019 у справі № 712/9154/19, яка наявна в матеріалах виконавчого провадження ВП № 56422556 та копія якої міститься в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, у провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 56422556 з примусового виконання виконавчого листа № 712/9154/17, виданого 28.11.2017 Соснівським районним судом м. Черкаси, про застосування спецконфіскації з примусовим вилученням у власність держави 271200 облігацій внутрішньої державної позики України (код № 300996-СY-26004226) загальною вартістю 271200000,00 грн, які знаходяться на рахунку № 300996-СY-26004226 компанії EROSARIA LTD у ПАТ "Укргазбанк", МФО 320478.

Сторонами вказаного виконавчого провадження є ПАТ АБ "Укргазбанк" (боржник) та Генеральна прокуратура України (стягувач).

Відповідно до платіжного доручення № 2257 від 25.02.2019 грошові кошти в сумі 271200000,00 грн були перераховані до Державного бюджету України.

05.03.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. прийнято постанову № 56422556 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 712/9154/17 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Вважаючи протиправною вказану постанову, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закону України від 02.06.2016 N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону N 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно пункту 2 частини першої статті 3 Закону N 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

Статтею 10 Закону N 1404-VIII встановлено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону N 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що чинним законодавством на державного виконавця покладено обов'язок щодо вжиття передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На переконання позивача, відповідачем порушено спосіб виконання, встановлений виконавчим листом та замість облігацій внутрішньої державної позики України, які відсутні на рахунках позивача, відповідач стягнув грошові кошти, що не було передбачено виконавчим листом.

Поряд з цим, доводи позивача спростовуються матеріалами справи.

Так, 18.02.2019 до Міністерства юстиції України надійшов лист Генеральної прокуратури України № 14/5-27474-17, у якому остання повідомила про те, що ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15.02.2019 змінено вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2017 у справі № 712/9154/17.

З доданої до матеріалів вступної та резолютивної частини ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 15.02.2019 вбачається, що колегією суддів Апеляційного суду Черкаської області змінено вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2017 щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в частині призначення покарання у вигляді спеціальної конфіскації 1207280 облігацій внутрішньої державної позики України компанії Aldoza Investment Limited та 271200 штук облігацій внутрішньої державної позики компанії EROSARIA LTD. Виключено з резолютивної частини вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2017 вказівку суду про застосування спеціальної конфіскації з примусовим вилученням у власність держави Україна - 271200 облігацій внутрішньої державної позики України (код № 300996-CY26004226) загальною вартістю 271200000,00 грн, які знаходяться на рахунку № 300996-СY-26004226 компанії EROSARIA LTD у ПАТ "Укргазбанк", МФО 320478; - 1207280 облігацій внутрішньої державної позики України (код № 300996-CY20004225) загальною вартістю ,00 грн, які знаходяться на рахунку № 300996-СY-20004225 компанії Aldoza Investment Limited у ПАТ "Укргазбанк", МФО 320478. Застосовано спеціальну конфіскацію та конфісковано шляхом примусового вилучення у власність держави Україна грошових коштів в сумі ,00 грн (вартість 1207280 облігацій внутрішньої державної позики України, які знаходяться на рахунку № 24.980 Aldoza Investment Limited у ПАТ АБ "Укргазбанк", МФО 320478) та грошових коштів в сумі 271200000,00 грн (вартість 271200 облігацій внутрішньої державної позики України, які знаходяться на рахунку № 6.980 EROSARIA LTD у ПАТ "Укргазбанк", МФО 320478). Вищевказані грошові кошти в національній валюті зарахувати до Державного бюджету України шляхом здійснення ПАТ АБ "Укргазбанк" відповідних перерахувань грошових коштів на рахунок № 6007 у Печерському районі (ЄРПОУ 38004897), Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, код класифікації доходів бюджету 50080100.

Таким чином, на момент перерахування ПАТ АБ "Укргазбанк" коштів на виконання вироку суду, спосіб виконання виконавчого листа було змінено ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15.02.2019, яка, у свою чергу, відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 3 Закону N 1404-VIII підлягає примусовому виконанню.

Встановлені обставини свідчать про необґрунтованість доводів позивача у цій частині, у тому числі й посилання на частину третю статті 535 Кримінального процесуального кодексу України, якою визначено, що у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Щодо наявності арешту на рахунках позивача в ПАТ АБ "Укргазбанк" на підставі ухвал Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2014 у справі № 757/15843/14-к та від 07.11.2016 у справі № 757/53935/16-к, суд зазначає наступне.

Апеляційний суд Черкаської області в ухвалі від 15.02.2019 у справі № 712/9154/17 роз'яснив, що наявність публічних обтяжень майна, в тому числі грошових коштів, як засіб забезпечення процесу, не є перешкодою для виконання вироку в частині застосування спеціальної конфіскації.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону N 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що спірна постанова відповідає критеріям правомірності, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законом N 1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш ИВ:

У задоволенні позовних вимог юридичної особи - резидента Республіки Кіпр EROSARIA LTD (реєстраційний номер компанії НЕ 320554) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко