Справа № 810/4421/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4421/18 Головуючий у І інстанції - Лисенко В.І.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Земляної Г.В., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області форми "Ш" від 15 травня 2018 року за № та № у повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки прийняті з порушенням та неправильним застосуванням норм податкового законодавства, необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, упереджено та недобросовісно. Позивач зазначив, що предметом камеральної перевірки не можуть бути питання своєчасності, достовірності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість, а тому прийняті відповідачем податкові рішення підлягають скасуванню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги Позивача.

В апеляційній скарзі Позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням та неправильним застосуванням норм податкового законодавства, а саме Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття; односторонньо (упереджено); недобросовісно та є таким, що порушує права та законні інтереси Позивача.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. Відповідно до звітної податкової декларації з ПДВ за березень-серпень 2016 року, травень-жовтень 2017 року, січень-квітень 2018 року, Позивачем порушено строк сплати самостійно визначену суму податкового зобов'язання з ПДВ. У розрахунку штрафної санкції деталізовано, який період порушено ТОВ «ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ» та строк порушення сплати ПДВ становить понад 1, 23, 74, 28 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ", згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є юридичною особою з 15.08.2013 року.

Як платник податків, позивач перебуває на обліку в Бориспільській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

18 квітня 2018 року Головним управлінням ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ".

За результатами проведення перевірки, Відповідачем складено акт від 18.04.2018 року № 861/10-36-51/38715215, яким встановлено порушення вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, а саме - термін сплати (перерахування) податку на додану вартість (а.с. 8-12).

Не погоджуючись із висновками контролюючого органу, позивач подав до Бориспільського відділення Головного управління ДФС у Київській області свої заперечення на акт перевірки від 18.04.2018 року № 861/10-36-51/38715215.

Листом від 10.05.2018 року № 8778/10/10-36, Головне управління ДФС у Київській області, висновки акту камеральної перевірки від 18.04.2018 року №861/10-36-51/38715215 залишило без змін, а заперечення до акту - без задоволення.

На підставі вищенаведеного, відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

1) від 15.05.2018 року № , яким ТОВ "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ" зобов`язано сплатити штраф за платежем податок на додану вартість у сумі 5 001,54 грн. (а.с. 13);

2) від 15.05.2018 року № , яким ТОВ "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ" зобов`язано сплатити штраф за платежем податок на додану вартість у сумі 32 928,67 грн. (а.с. 14).

Користуючись своїм правом, передбаченим статтею 56 Податкового кодексу України, позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку та подав скаргу до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги, ДФС України прийняла рішення від 26.07.2018 року № 24654/6/99-99-11-03-01-25, яким податкові повідомлення рішення від 15.05.2018 року № та від 15.05.2018 року № залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 18-19).

На переконання Позивача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення не базуються на нормах та приписах чинного законодавства, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що перевірка своєчасності та повноти нарахування і сплати Позивачем податку на додану вартість у рамках камеральної перевірки, ґрунтується та відповідає вимогам чинного податкового законодавства, що свідчить про безпідставність та спростовує доводи ТОВ "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ" про протиправність обрання предмету камеральної перевірки контролюючим органом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У свою чергу, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Статтею 76 ПК України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН), арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов'язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена статтями 120, 1201, 1202 ПК України.

Тобто, надані контролюючому органу повноваження проводити камеральні перевірки на підставі даних ЄРПН охоплюють, у тому числі, питання дотримання термінів реєстрації податкових накладних у ЄРПН.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 06 березня 2018 року в адміністративній справі № 821/193/17 (№ К/9901/1857/17).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що предметом камеральної перевірки, навіть у розумінні підпункту 75.1.1 пункту 75.1статті 75 ПК України в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

На користь такого висновку свідчить також змістовне уточнення законодавцем правового регулювання цього питання шляхом доповнення з 1 січня 2017 року підпункту 75.1.1 абзацом другим, яким визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 05 червня 2018 року в справі № 803/1315/17 (№ К/9901/46271/18) .

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про правомірність прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від від 15 травня 2018 року за № та № , та правомірно відмовив в задоволенні позову ТОВ "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ".

Щодо доводів Позивача зазначених в апеляційній скарзі про порушення строків прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень, колегія суддів зазначає таке.

Так, пунктом 86.8 статті 86 ПК встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ" подавало заперечення на акт перевірки від 18.04.2018 року № 861/10-36-51/38715215, яке було розглянуто контролюючим органом 10.05.2018 року (а.с. 15).

Керуючись нормами законодавства, а саме п. 86.8 ст. 86 ПК України, Головне управління ДФС у Київській області прийняло оскаржувані податкові повідомлення-рішення з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки протягом 3 робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень.

Оскільки, податкові повідомлення-рішення прийняті 15 травня 2018 року, тобто на третій робочий день, за днем розгляду скарги, що відповідає вимогам ПК України.

Таким чином, доводи Позивача про порушення строку, встановленого для прийняття податкового повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам та є необґрунтованими.

Крім того, твердження Позивача з приводу відсутності запрошення представника ТОВ "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ" у ході розгляду заперечень, суд першої інстанції обґрунтовано вважає, що така обставина не може слугувати достатньою підставою для скасування податкового рішення, з чим погоджується колегія суддів.

Разом з цим, лист Відповідача про результати розгляду заперечення, є змістовним, вмотивованим та виключає інший можливий варіант оцінки заперечень позивача, за встановленого актом від 18.04.2018 року № 861/10-36-51/38715215 порушення податкового законодавства.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про законність та правову обґрунтованість дій Відповідача, які полягали у перевірці сплати податків Позивачем, шляхом проведення камеральної перевірки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ", викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ХАРЧОВИХ ІНГРЕДІЄНТІВ" залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Г.В. Земляна

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 11.04.2019 року.