Справа № 813/2032/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/621/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі № 813/2032/17 (головуючий суддя - Гулик А. Г., м. Львів) за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2017 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення до бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 159978, 25 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що відповідачу направлялись у встановленому законом порядку податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, але кошти в сумі 159978,25 грн. добровільно сплачені не були, відтак сума податкового боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 159978,25 грн. до бюджету.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1, вважає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що апелянт не отримував ні податкових повідомлень-рішень, ні вимоги про сплату податкового боргу, а судом першої інстанції взагалі не досліджено як виник податковий борг, чи є ця сума узгодженою та за який період вона виникла. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просять відмовити задоволенні такої.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить задовольнити таку в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному вказаним Кодексом.

Як вбачається з положень п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 вказаного Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до п.87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Встановлено, що ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області 08 лютого 2015 року відповідно до вимог п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України провела документальну позапланову перевірку щодо повноти нарахування сплати податку на доходи фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року. За результатами перевірки складено акт від 08 лютого 2015 року № 138/17-02/НОМЕР_1, в якому встановлено неподання ОСОБА_1 податкової декларації про доходи та майновий стан за 2014 рік.

На підставі вказаного акта перевірки позивач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 18 березня 2016 року, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 159956,33 грн.( основного платежу на суму 127829,06грн. та штрафних (фінансових) на суму 32127,27грн.).

Також податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 3519/-13 від 21 червня 2016 року на суму 21,92 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості.

Як вбачається з довідки від 29 березня 2017 року № 1110/9/13-01-17-01-12 про заборгованість сума податкового боргу відповідача станом на 21 березня 2017 року з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості становить 159978,25 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання ст. 59 Податкового кодексу України позивач направив на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» від 10 травня 2016 року № 2416-17 на суму 159956,33 грн., проте, податковий борг відповідач не погасив, такий борг не переривався, тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Такі висновки суду першої інстанції частково відповідають фактичним обставинам справи та є частково вірними, з таких міркувань.

Встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області 18 березня 2016 року № на суму 159956,33 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року апеляційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі № 813/640/18 без змін. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з дати її прийняття.

Відтак, податкове повідомлення-рішення № від 18 березня 2016 року, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 159956,33 грн. є скасованим, тому стягненню з відповідача підлягає лише сума податкового боргу згідно з податковим повідомленням-рішенням № 3519/-13 від 21 червня 2016 року на суму 21,92 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості.

В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 21,92 грн., а в частині задоволених судом першої інстанції вимог щодо стягнення податкового боргу в розмірі 159956,33 грн. слід відмовити з наведених вище підстав.

За пунктами 3, 4 ч.1 ст.317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

В матеріалах справи наявна квитанція про сплату відповідачем судового збору в розмірі 2640,00 (в суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги), відтак, стягненню на користь ОСОБА_1 підлягає сплачений судовий збір в сумі 2640,00 грн.

Враховуючи те, що позивачем у справі є Головне управління ДФС у Львівській області, сплачений судовий збір в сумі 2640,00 грн. належить стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі № 813/2032/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму податкового боргу в розмірі 21 (двадцять одна) гривня 92 (дев'яносто дві) коп. до бюджету.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області () за рахунок його бюджетних асигнувань, передбачених на оплату судового збору на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору в розмірі 2640 (дві тисячі шістсот сорок) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 09 квітня 2019 року.