Справа № 826/7165/17
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 квітня 2019 року № 826/7165/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С. при секретарі судового засідання Узерчук О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

до Приватного акціонерного товариства «Завод «Київпродмаш»

про стягнення заборгованості у розмірі 145603, 90 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача - Яковенко А.А., Ліптус-Івлієва В.М .

від відповідача - Кім В. В.,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) із позовом до Приватного акціонерного товариства "Завод "Київпродмаш", в якому (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) просив суд: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Завод «Київпродмаш» заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій , призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у сумі 91753, 14 грн. за списком №1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.06.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Пенсійний фонд є органом який здійснює керівництво та управління системою пенсійного страхування, проводить збір акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на похованння, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду. На виконання вищевказаних повноважень, позивачем було виявлено, що відповідач має заборгованість відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій , призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій призначених відповідно до пункту "а", "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" щодо застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 у сумі 120413, 79 грн. за період 01.02.2016 по 31.03.2017 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 у сумі 25190, 11 грн. за період 01.02.2016 по 31.03.2017. Так, з метою стягнення суми боргу, позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення - розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які в свою чергу останній вважає узгодженими, оскільки відповідачем не оскаржувалася вказана сума боргу, однак, у зв'язку з тим, у відповідача наявний залишок несплачених коштів позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відповідач проти позовних вимог заперечив у повному обсязі та зазначив, що за останнім дійсно рахувалася заборгованість із відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій , призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій призначених відповідно до пункту "а", "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", однак відповідачем було здійснено відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах на загальну суму 213 748, 75 грн., що також підтверджується наданими суду платіжними дорученнями. Відповідач зазначає, що суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій не є страховими внесками, штрафними санкціями чи пенею, а тому, позивач протиправно зараховував сплачені кошти в інший, ніж зазначено відповідачем у платіжних дорученнях період, а тому, з урахуванням сплачених сум, заборгованість складає всього 20, 16 грн.

Заслухавши пояснення учасників справи. розглянувши подані ними документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «Завод «Київпродмаш» є юридичною особою та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до розрахунків Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій призначених відповідно до пункту "а", "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" заборгованість відповідача, як страхувальника складає 120 413, 79 грн. за списком №1 за період з 01.02.2016 по 31.03.2017 та 93355, 12 грн. за списком №2 за період з 01.02.2016 по 31.03.2017.

Супровідними листами від 18.02.2016 № 3242/010, від 17.03.2016 № 5074/010, від 18.04.2016 № 1153/010, від 23.05.2016 № 4938/010, від 15.06.2016 № 9472/10, від 12.07.2016 № 13407/10, від 11.08.2016 № 18040/10, від 20.09.2016 № 23564/10 від 17.10.2016 № 28206/10, від 09.11.2016 № 32919/10, від 13.12.2016 № 40817/10, від 18.01.17 № 3064/10, від 16.02.17 № 9589/10, від 16.03.2017 № 15816/10 позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення-розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Під час розгляду справи, позивачем зазначено, що Приватним акціонерним товариством "Завод "Київпродмаш" частково погашено заборгованість у сумі 107 805, 97 грн. та згідно наданих позивачем карток особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списками №1 та №2 та довідки від 07.02.2019 №24439/07 за останнім обліковується заборгованість із виплати та доставки пільгових пенсій на загальну суму 91 753, 14 грн. за списком №1, по списку №2 заборгованість відсутня.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з п. 2 розд. XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР )платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, а відповідно до ст. 2 цього Закону об'єктом оподаткування для платників збору, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З вищевказаного вбачається обов'язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, який в свою чергу, покладений на підприємства і організації або їх правонаступників, які мають робочі місця з шкідливими та важкими умовами праці.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовано розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція № 21-1).

Відповідно до пункту 6.1 вказаної Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкції № 21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.7 Інструкції № 21-1).

Згідно з пунктом 6.8 Інструкції № 21-1 у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 глави 6 Інструкції № 21-1 для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Пунктом 5.4 розділу V Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 за № 988/18283, передбачено, що операції здійснюються в картках особових рахунків платників у хронологічному порядку. Облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів.

Як вбачається з поданих відповідачем доказів, платіжним дорученням №158 від 27.04.2016 останнім сплачено 7630, 45 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за лютий 2016) та 6502, 80 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за лютий 2016), 8598, 06 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за березень 2016) та 6637, 08 грн. (призначення платежу за березень 2016), платіжним дорученням №256 від 29.06.2016 сплачено 8814, 16 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за квітень 2016) та 6637, 08 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за квітень 2016), платіжним дорученням №255 від 29.06.2016 сплачено 8814, 16 заборгованості за списком №1 (призначення платежу за травень 2016) та 6637, 08 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за травень 2016), платіжним дорученням №316 від 10.08.2016 сплачено 8670, 10 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за червень 2016) та 6637, 85 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за червень 2016), платіжним дорученням №317 від 10.08.2016 сплачено 8670, 10 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за липень 2016), 6637, 85 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за липень 2016), платіжним дорученням №395 від 28.09.2016 сплачено 8526, 04 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за серпень 2016), 6637, 85 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за серпень 2016), платіжним дорученням № 553 від 27.12.2016 сплачено 8670, 10 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за вересень 2016), 6637, 85 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за вересень 2016), платіжним дорученням №554 від 27.12.2016 сплачено 8670, 10 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за жовтень 2016), 6691, 36 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за жовтень 2016), платіжним дорученням №44 від 03.02.2017 сплачено 8670, 10 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за листопад 2016), 6655, 69 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за листопад 2016), платіжним дорученням №160 від 26.04.2017 сплачено 8670, 10 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за грудень 2016) та 7897, 04 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за грудень 2016), платіжним дорученням №161 від 26.04.2017 сплачено 6870, 10 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за січень 2017) та 6641, 52 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за січень 2017), платіжним дорученням №34 від 12.06.2017 сплачено 8670, 12 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за лютий 2017) та 6659, 65 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за лютий 2017), платіжним дорученням №35 від 12.06.2017 сплачено 8670, 10 грн. заборгованості за списком №1 (призначення платежу за березень 2017) та 5844, 42 грн. заборгованості за списком №2 (призначення платежу за березень 2017).

З наявної в матеріалах судової справи довідки позивача від 07.02.2019 № 24439/07 про стан заборгованості відповідача невідшкодованих витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах (список №1 та №2) за період з 01.02.2016 по 31.03.2017 вбачається, що грошові кошти, які сплачувалися відповідачем в рахунок погашення боргу за період з 01.02.2016 по 31.03.2017 зараховувались позивачем в рахунок погашення боргів минулих періодів, зокрема, кошти сплачені платіжним доручення №317 від 10.08.2016 на загальну суму 15307,95 грн., призначення платежу: «пільгова пенсія по списку №1 та списку №2 за липень 2016 року» були зараховані в рахунок погашення боргу по пільговим пенсіям за списком №1 за період з 01.08.2015 по 30.09.2015, за платіжним дорученням №395 від 28.09.2016 на загальну суму 15163,89 грн. з призначенням платежу: «пільгова пенсія по списку №1 та списку №2 за серпень 2016 року» були частково зараховані в рахунок погашення боргу по пільговим пенсіям за списком №1 в розмірі 8670,10 грн. за період з 01.09.2015 по 31.10.2015, за платіжним дорученням №553 на загальну суму 15 307,95 коп. з призначенням платежу: «пільгова пенсія по списку №1 та списку №2 за вересень 2016 року» були зараховані в рахунок погашення боргу по пільговим пенсіям за списком №1 за період з 01.10.2015 по 30.11.2015, за платіжним доручення №44 від 03.02.2017 на загальну суму 8670,10 грн., призначення платежу: «пільгова пенсія по списку №1 за листопад 2016 року» були зараховані в рахунок погашення боргу по пільговим пенсіям за списком №1 за період з 01.12.2015 по 31.12.2015, за платіжним дорученням №161 від 26.04.2017 на загальну суму 8670,10 грн., призначення платежу: «пільгова пенсія по списку №1 за січень 2017 року» були зараховані в рахунок погашення боргу по пільговим пенсіям за списком №1 за період з 01.01.2016 по 09.02.2016.

В свою чергу, у наданих суду поясненнях, позивач зазначив, що надходження сум платежів операції здійснюються в картках особових рахунків платників у хронологічному порядку; облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів, у зв'язку з чим, ним дійсно зараховувалася сума заборгованості не по вказаним відповідачем у платіжних дорученнях періодам, а в хронологічному порядку погашення заборгованості за минулі періоди.

Відповідач проти вказаних дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. києві заперечив та зазначив, що підстав погашення заборгованість за минули період у відповідача не було, оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/19474/15 від 12.11.2015 стягнуто з ПАТ «Завод «Київпродмаш» на користь управління ПФУ в Оболонському районі міста Києва (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) борг по відшкодуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах (список №1 та №2) в розмірі 16 174,27 грн., який виник за період з 01.08.2015 по 31.08.2015. На виконання вищевказаного рішення суду відповідач сплатив суму боргу в сумі 16 174,27 грн., що підтверджується наданим суду платіжним дорученням №113 від 23.03.2016. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/178/16 від 02.08.2016 стягнуто з ПАТ «Завод «Київпродмаш» на користь управління ПФУ в Оболонському районі міста Києва борг по відшкодуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах (список №1 та №2) в розмірі 21 495,14 грн., який виник за період з 01.09.2015 по 31.10.2015. На виконання рішення суду відповідач сплатив суму боргу в сумі 27 473,00 грн., що підтверджується наданими суду платіжними дорученнями №626, 627, 628 від 25.12.2015. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/3111/16 від 12.04.2016 стягнуто з ПАТ «Завод «Київпродмаш» на користь управління ПФУ в Оболонському районі міста Києва борг по відшкодуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах (список №1 та №2) в розмірі 62 077,40 грн., який виник за період з 01.11.2015 по 31.01.2016. Відповідачем сплачено суму боргу в сумі 69 867,24 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №109,110,112 від 23.03.2016.

Згідно вимог ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що рішення по справам №826/19474/15 від 12.11.2015, №826/178/16 від 02.08.2016, №826/3111/16 від 12.04.2016 мають преюдиційне значення для даної справи, а відтак не підлягає доказуванню той факт, що за минулий період, за який позивач нарахував заборгованість відповідачу, сума боргу вже була сплачена за рішеннями суду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 1.30 статті 1 Закону України від 05.04.2001 № 2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжне доручення це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

З викладеного слідує, що право самостійно визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, в той час як органи Пенсійного фонду не наділені правом змінювати призначення платежу, якщо таке встановлено платником та не передбачено інше чинним законодавством.

Крім того, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду №812/1112/17т від 06.03.2018 право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано управлінню Пенсійного Фонду України лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. Водночас суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано позивачу лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. Водночас суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею, у зв'язку з чим, у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві були відсутні правові підстави для зарахування коштів, сплачених відповідачем на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за інші (минулі періоди), ніж ті, що вказані останнім в платіжних дорученнях.

Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості суд виходив з того, що загальна сума заборгованості за період з 01.02.2016 по 31.03.2017 щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій складає 213 768, 91 грн., що також підтверджується картками по особовому рахунку. Досліджуючи подані відповідачем платіжні доручення, судом було проведено арифметичний розрахунок, за наслідками якого встановлено виплату Приватним акціонерним товариством «Завод «Київпродмаш» заборгованості щодо пільгових пенсій по списку №1 та №2 на загальну суму 213 748, 75 грн., що, в свою чергу, свідчить про наявність за відповідачем заборгованості перед позивачем у загальній сумі 20 грн. 16 коп., а не 91 753 грн. 14 коп., як стверджував позивач. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1,3 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Завод "Київпродмаш" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 18, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 904053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій , призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій призначених відповідно до пункту "а", "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у сумі 20 (двадцять) грн. 16 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст складено: 08.04.2019.

Суддя А.С. Мазур