Справа № 2040/7652/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 р.Справа № 2040/7652/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Тацій Л.В.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 09.10.01 року по справі № 2040/7652/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив:

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року у розмірі 90% суми грошового забезпечення, вказаної у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, починаючи з 1 січня 2016 року, з урахуванням вже сплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 позов задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року у розмірі 90% грошового забезпечення, вказаної у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії та виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року з 01 січня 2018 року у розмірі 90% грошового забезпечення, вказаної у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, з урахуванням вже сплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позову про зобов'язання відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого проти її задоволення заперечує в повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався з урахуванням приписів ч.4 ст.229 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача змісту судового рішення, що оскаржується, апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 16.08.2011 призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення, що підтверджено копією протоколу від 16.08.2011 р. за пенсійною справою № (а.с.28).

З 01.01.2016 р. позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 04.03.201 №100/33005- у розмірі 70 % грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком пенсії з 01.01.2016 року (а.с.29).

11.06.2018 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов лист, в якому ОСОБА_1 було повідомлено про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з 01.01.2016 року його пенсію, як колишнього працівника міліції, перераховано, виходячи із розміру грошового забезпечення поліцейського, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року.

Як зазначено у даному листі, перерахунок пенсії здійснений на підставі довідки про грошове забезпечення, виданої уповноваженим органом Міністерства внутрішніх справ України, яке в свою чергу склало 9 730,08 грн.

За результатами проведеного перерахунку Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області дійшло висновку, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року становить 6 811,06 грн.

Позивач, посилаючись на те, що розмір пенсії розраховано необґрунтовано та неправомірно, оскільки у відсотковому відношенні він становить лише 70% від суми грошового забезпечення ОСОБА_1, звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 та від 11.11.2015 року № 988 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення станом на 01.01.2016, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Із посиланням на вищевказані обставини, адвокатом в інтересах позивача в порядку ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заява із вимогою здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року у розмірі 90% суми грошового забезпечення, вказаної у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, починаючи з 1 січня 2016 року, з урахуванням вже сплачених сум.

Проте, листом від 10.07.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку та виплати пенсії за спірний період із посиланням на ті обставини, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не може перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Також, відповідачем у листі зазначено, що сума перерахованої пенсії для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 виплачуватиметься в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011 р., та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності з 01.05.2014, до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, зміна максимального розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення, яка відбулася у ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії.

Внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Частиною 3 статті 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Проте, як Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" так і Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено зменшення основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що відповідач при проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 04.03.2018 за №100/33005- про грошове забезпечення для перерахунку пенсії протиправно зменшив розмір пенсії за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення, обгрунтованим.

З приводу позовних вимог про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року у розмірі 90% суми грошового забезпечення, вказаної у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, починаючи з 1 січня 2016 року, з урахуванням вже сплачених сум, а також доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції, відмовляючи частково у задоволенні позову, виходив з того, що обов'язок Головного управління ПФУ в Харківській області виплатити пенсію у новому розмірі виникає лише щодо перерахованої пенсії з 01.01.2018.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Порядок перерахунку пенсій, встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 103, регулює питання відносно виплат, визначених станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704.

Згідно пункту 3 цієї Постанови передбачено перерахування з 01.01.2016 року пенсій, призначених згідно із Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Згідно пункту 5 Постанови №103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р., №45.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 прямо визначено, що вона прийнята відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262 визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262 (в редакції станом на 2016р. ) зовсім не визначене та не передбачене право Кабінету Міністрів України встановлювати порядок "виплати" перерахованих пенсій, як це вказано в постанові від 21.02.2018 № 103.

Загальний порядок виплати пенсій визначений статтею 52 Закону № 2262, відповідно до частини третьої якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

В свою чергу, частиною другою статті 55 Закону № 2262 передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Позивач набув права на перерахунок пенсії з 01.01.2016р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції та Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей.

Вищезазначеними приписами Постанови №103 позивачу змінено порядок перерахунку пенсії в частині визначення складових грошового забезпечення з прив'язкою "за січень 2016 року", а також обмежено обсяг виплат, шляхом встановлення значного відтермінування строку таких виплат (з 2019 - 50% різниці, з 2020 - 100% різниці).

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року N 21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Статтею 92 Конституції України унормовано, що виключно законами України визначаються:

1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина;

6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно з ч. 3 ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Норми Закону № 2262 (а саме: ч. 3 ст. 52, ч. 2 ст. 55, ч. 4 ст. 63) мають вищу юридичну силу, ніж норми постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, які розвивають чи деталізують окремі положення зазначеного Закону, та не повинні суперечити положенням Закону.

Отже, приписи Постанови №103 можуть поширюватися на спірні правовідносини позивача та відповідача з приводу виплати пенсії виключно з 01.03.2018, а спірні в межах доводів апеляційної скарги, правовідносини виникли до моменту набрання Постановою №103 чинності, а відтак, підлягають врегулюванню тими нормативно-правовими актами, які були чинні на момент виникнення права позивача на такий перерахунок та виплату та його звернення до органу ПФУ з цим питанням.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2018 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 76911860.

Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною 3 статті 52 Закону № 2262-XII, виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Відповідно до частини 2 статті 55 Закону № 2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналогічні норми містяться і у Законі України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Так, відповідно до частини 4 статті 45 Закону України № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, у разі виникнення права на підвищення пенсії, провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно з частиною 2 статті 46 Закону України № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 47 Закону України № 1058-IV передбачено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця.

З аналізу норм Законів України № 2262-XII та Закону № 1058-IV вбачається, що пенсія є щомісячним обов'язковим платежем. Водночас ними не передбачено виплату пенсії після виділення коштів з державного бюджету та з розстрочкою на декілька років.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016).

У рішенні від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

В рішенні ЄСПЛ по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.06.2014 (за заявою №68385/10 та №71378/10) вказано якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинним Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Водночас, друге речення першого пункту ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності", яке дозволяє позбавити майна лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт зазначає, що держава має право здійснювати контроль за використанням майном шляхом введення в дію "законів" не поширюється на спірні правовідносини, оскільки втручання у право позивача не може бути визнано таким, що відповідає закону.

Таким чином, позивач мав "законні сподівання" отримати пенсію у збільшеному розмірі після перерахунку її розміру, отже, обмежень щодо строків виплати сум доплати до пенсії за 2016-2017 роки, передбачені Постановою № 103, не можуть бути застосовані.

Крім того, питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, не охоплюється поняттям «порядок проведення перерахунку пенсії».

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у розмірі 90 % грошового забезпечення, вказаної у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, з урахуванням вже сплачених сум.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у розмірі 90 % грошового забезпечення, вказаної у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, з урахуванням вже сплачених сум з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

З урахуванням того, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року по справі № 2040/7652/18 - скасувати в частині відмови у задоволенні позову..

Прийняти в цій частині нове рішення яким позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у розмірі 90 % грошового забезпечення, вказаної у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, з урахуванням вже сплачених сум.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Тацій
Судді Н.С. Бартош А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 11.04.2019 року