Справа № 804/14712/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

09 квітня 2019 року

справа №804/14712/15

адміністративне провадження №К/9901/25763/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року у складі судді Златіна С.В.,

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року у складі суддів Гімона М.М., Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

у справі №804/14712/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів

про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання неправомірним та скасувати податкового повідомлення-рішення від 29 травня 2015 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 3769417 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1884708 грн 50 коп. та визнання неправомірними дій податкового органу щодо прийняття податкового повідомлення-рішення винесеного на підставі акта перевірки від 13 травня 2015 року № 3/28-01-46-03/00191454, з мотивів протиправності його прийняття та їх вчинення податковим органом.

23 жовтня 2015 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою від 21 грудня 2015 року Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, позов Товариства задоволено частково, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення податкового органу від 29 травня 2015 року № , в іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

19 вересня 2016 року податковим органом подана касаційна скарга, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог Товариства повністю.

20 жовтня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, після усунення її недоліків на виконання ухвали цього суду від 20 вересня 2016 року, справа із суду першої інстанції витребувана не була.

Товариством заперечення або відзив на касаційну скаргу податкового органу до Суду не подавались, що не перешкоджає їх розгляду по суті.

20 лютого 2018 року матеріали касаційної скарги К/9901/25763/18 передані до Верховного Суду.

22 лютого 2018 року ухвалою Верховного Суду матеріали касаційної скарги №К/9901/25763/18 прийняті до свого провадження та витребувано справу №804/14712/15 з Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

05 березня 2018 року справа №804/14712/15 надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що податковим органом у квітні - травні 2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром-Консалт» за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якого складений акт від 13 травня 2015 року №3/28-01-46-03/00191454 (далі - акт перевірки).

29 травня 2015 року керівником податкового органу, згідно з підпунктом 54.3.2 пунктом 54.3 статті 54 та пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього кодексу, на підставі акта перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення, якими збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 3769417 грн за порушення Товариством підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункту 137.10 статті 137, пункту 138.1, пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1884708 грн 50 коп. на підставі абзацу 3 пункту 123.1 статті 123 цього кодексу, що посвідчується долученим до матеріалів справи Розрахунком до цього податкового повідомлення - рішення.

Склад податкового правопорушення податковий орган доводить заниженням податкових зобов'язань з податку на прибуток на суму 3769417 грн, у тому числі за 2012 рік у сумі 147110 грн (4 квартал 2012 року), за 2013 рік у сумі 3622307 грн, внаслідок придбання металобрухту від невстановлених осіб та віднесення його вартості до складу «інших доходів» на загальну суму 9882649 грн 95 коп., в тому числі за 2012 рік на 350263 грн 35 коп., за 2013 рік на 9532386 грн 60 коп., оскільки придбання металобрухту від Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Консалт» є неможливим.

Стосовно цього контрагента податковим органом при встановлені операцій за угодою від 14 листопада 2012 року №899, укладеною між Товариством та його контрагентом встановлено порушення формування витрат та доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2012 та 2013 роки по операціям за цією угодою, внаслідок чого встановлено заниження об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Протиправність формування показників податкової звітності Товариства за висновком податкового органу зумовлена, тим що вироком Приморського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2014 року по справі №522/16458/14-к, ОСОБА_1, який є засновником та директором контрагента позивача - ТОВ Пром-Консалт, визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України, документи виписані та завіренні підписом виключно цією особою, яка як встановлено вироком не мала відношення до діяльності цього підприємства. Вироком встановлено, що фіктивне підприємство використано для здійснення незаконної діяльності з переведення грошових коштів із безготівковою форми в готівкову.

Суди попередніх інстанцій оцінюючи спірні правовідносини зазначили, що у податкового органу до оформлення наданих для перевірки первинних бухгалтерських документів, а також документів складського обліку та товарно-транспортних накладних жодних зауважень не виникло, що не відповідає дійсності, оскільки актом перевірки, запереченнями на позов та доводами апеляційної скарги встановлено зворотне.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що встановлені обставини справи свідчать про те, що 14 листопада 2012 року між позивачем та ТОВ «Пром-Конслат» укладено та виконано договір № 899 згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити брухт та відходи чорних металів, згідно з технічними вимогами і якістю ДСТУ 4121-2002 «Метали чорні вторинні», а також умовами даного Договору у кількості 4205,34 тон на загальну суму 9882649,95 грн, на виконання умов договору на ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» поставлено товар від ТОВ «Пром-Консалт», що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що виконання умов вищезазначених договорів підтверджується видатковими накладними, актами походження металобрухту чорних металів, на яких наявні підписи уповноважених представників сторін, посвідченнями про вибухонебезпечність, хімічну та радіаційну безпечність металів, а також актами приймання металів чорних (вторинних), що підтверджують оприбуткування ТМЦ на складі підприємства та актами переробки брухту по цеху комплексної переробки брухту та відходів металу.

Суд визнає, що долучені до матеріалів справи світлокопії первинних документів не є належними письмовими доказами в розумінні частини четвертої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, яка діяла на час вирішення справи судами попередніх інстанцій (до 15 грудня 2017 року), всі надані світлокопії первинних документів підписані від імені контрагента відповідача ОСОБА_1, внаслідок чого висновок суду апеляційної інстанції про відповідність первинних документів, наданих позивачем на перевірку вимогам, встановленим Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та про те, що вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та підтверджують фактичне здійснення господарської операції між сторонами за умовами договорів є передчасним.

Суд вважає, що зазначена передчасність має місце, як з точки зору оцінки відповідності цих документів вимогам частини першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" так і з точки зору наявності підстав звільнення від доказування з огляду на вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, та є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Суд зазначає, що долучена світлокопія вироку до матеріалів справи також не завірена належним чином, не утримує в собі визначення про набрання ним законної сили.

Оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій прийняли акт перевірки, яким встановлені податкові правопорушення як належний доказ, яким ці порушення доведені та використали висновки акта позапланової перевірки Товариства проведеної відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України для безпосереднього визначення сум податкових зобов'язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій, не встановивши при цьому, що стало підставою перевірки, не дослідили наказ керівника податкового органу від 09 квітня 2015 року №195 про її проведення та постанову прокуратури Миколаївської області від 12 травня 2015 року про призначення позапланової документальної перевірки Товариства.

Судами попередніх інстанцій не встановлено можливість використання висновків результатів перевірки проведеної в межах кримінального провадження від 30 квітня 2014 року, до набрання законної сили відповідним рішення в кримінальній справі, закінчено чи ні кримінальне провадження в межах якого проведена ця перевірка.

Підстави за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка встановленні пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, однією з яких є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону, про що зазначено підпунктом 78.1.11 цієї статті.

Керуючись саме підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України податковим органом (відповідачем у справі) проведена позапланова документальна виїзна перевірка, про що зазначено Розділом першим «Вступна частина» акта перевірки, з посиланням на наказ керівника податкового органу.

Підстави проведення перевірки призначеної в межах кримінального провадження та наказ про її проведення судами попередніх інстанцій не досліджувалися.

Нормами пункту 86.9 статті 86 (редакції діючої на час спірних відносин) Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим податковим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються органу, що призначив перевірку.

Суд вважає, що існуюча на момент прийняття спірних податкових повідомлень пряма заборона закону, за якою органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішення в кримінальній справі, якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально - процесуального законодавства, доводить необхідність дослідження та встановлення цих обставин.

У межах спірних відносин поза увагою судів залишились аналіз підстав та способу реалізації владних управлінських функцій податковим органом. Загальний процес проведення перевірки із послідовного, коли за результатами перевірки приймається податкове повідомлення-рішення, розривається. Спочатку матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів визначається кримінально - процесуальним законом або законом про оперативно - розшукову діяльність. Після набрання законної сили рішенням у межах кримінального провадження органи податкової служби мають право виносити податкові повідомлення-рішення.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень, а саме не дослідили зібрані у справі докази. Має місце порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись статтями 341, 345, 349, пунктом 1 частини 2 статті 353, статтями 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року у справі №804/14712/15 скасувати.

Справу №804/14712/15 направити на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер