Справа № 280/5037/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 280/5037/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі №280/5037/18 (суддя І інстанції - Новікова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 27.11.2018 року звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

- визнати незаконними дії відповідача в частині застосування двоскладової формули при перерахунку її пенсії згідно з рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 року у справі №808/639/18;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату її пенсії відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 року у справі №808/639/18 без застосування двоскладової формули з розрахунку за кожний повний рік страхового стажу понад 15 років пенсія повинна збільшуватись на 1% розміру пенсії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати судове рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вказує, що вирішила подати адміністративний позов, оскільки відповідачем при виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 року у справі №808/639/18 незаконно застосовується двоскладова формула та зменшується розмір її пенсії.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просив відмовити в її задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Позивач має статус громадянки, евакуйованої у 1986 році із зони відчуження (Категорія 2), що підтверджено посвідченням серії Б №014123, та перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком, призначеної як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році зі зниженням пенсійного віку, і обчисленої згідно з Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с. 8)

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 року у справі №808/639/18, яке набрало законної сили 12.09.2018, визнано протиправними дії Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області щодо відмови в перерахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до п. 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязано Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України Запорізької області, починаючи з 01 лютого 2018 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статей 27, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 15 років. (а.с.9-11)

Листом від 21.11.2018 року №7218/05 відповідач повідомив, що перерахунок пенсії згідно із зазначеним рішенням суду проведений відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Враховуючи, що розмір пенсії за перерахунком на виконання рішення суду зменшується, до виплати залишений розмір раніше встановленої пенсії (а.с. 13)

Вважаючи дії відповідача при виконанні судового рішення протиправними, позивач оскаржила їх до суду.

При вирішенні справи суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За правилами ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен зясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Як зазначено вище, предметом позову у цій справі є протиправність дій відповідача, вчинених під час виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 року у справі №808/639/18, яке набрало законної сили 12.09.2018 року.

Тобто, як правильно зазначив суд першої інстанції, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом і спір фактично стосується належного виконання судового рішення.

Відповідно до ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обовязковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки.

Згідно із вимогами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з положеннями ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що процесуальним законом встановлений певний порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, і цей порядок передбачає звернення позивача (стягувача) до суду відповідно до статті 383 КАС України, а не з новим позовом фактично про зобовязання виконати таке судове рішення.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси то він повинен був звернутись до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, а не предявляти новий адміністративний позов.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає обєкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позову щодо належного виконання окремого судового рішення в іншій справі.

Крім того, апеляційний суд вважає, що суд не має права зобовязувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення фактично про те ж саме, оскільки цим порушуються норми КАС України, яким передбачено вирішення цих питань в порядку статей 249 та 383 КАС України, тобто шляхом винесення судом окремої ухвали у випадку порушення при виконанні судового рішення боржником - субєктом владних повноважень приписів чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання належного виконання зазначеного вище судового рішення, а відповідно ним неправильно обраний спосіб захисту свого порушеного права.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п.2 ч.5 ст.328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст.ст. 6-9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі №280/5037/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі №280/5037/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак