Справа № 826/6721/15
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6721/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2015 року, суддя Аблов Є.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної М.А. щодо не включення ОСОБА_2 (адреса АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Старокиївським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 04.04.2000 року) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ВіЕйБі Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою відшкодування в розмірі, визначеному згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на підставі договору банківського вкладу "НВУ "Квартальний" №852609/2014 (в доларах США) від 08.10.2014 року;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіну М.А. включити ОСОБА_2 (адреса АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Старокиївським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 04.04.2000 року.) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ВіЕйБі Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою відшкодування в розмірі, визначеному згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на підставі договору банківського вкладу "НВУ "Квартальний" №852609/2014 (в доларах США) від 08.10.2014 року, з подальшою передачею цього переліку до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в порядку визначеному чинним законодавством;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ВіЕйБі Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 (адреса АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Старокиївським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 04.04.2000 року) із зазначенням належної їй суми відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ВіЕйБі Банк" в розмірі, визначеному згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на підставі договору банківського вкладу "НВУ "Квартальний" №852609/2014 (в доларах США) від 08.10.2014 року;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ВіЕйБі Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який повинен містити відомості про ОСОБА_2 (адреса АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Старокиївським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 04.04.2000 року) із зазначенням належної їй суми відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ВіЕйБі Банк" в розмірі, визначеному згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на підставі договору банківського вкладу "НВУ "Квартальний" №852609/2014 (в доларах США) від 08.10.2014 року;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії, щодо виплати грошових коштів ОСОБА_2 (адреса АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Старокиївським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 04.04.2000 року) у розмірі, визначеному згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на підставі договору банківського вкладу "НВУ "Квартальний" №852609/2014 (в доларах США) від 08.10.2014 року.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено про безпідставне невключення позивача до переліку вкладників та до загального реєстру вкладників, оскільки він правомірно набув право власності на частину вкладу та став стороною договору банківського вкладу на підставі договору відступлення права вимоги, разом з чим набув статусу вкладника у сенсі п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 08.10.2014 року укладено договір банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №852609/2014, предметом якого є розміщення вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «НВУ» в національній валюті України на строк 13 (тринадцять) місяці (в), з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів. Для обліку Банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок НОМЕР_3, код банку - 380537.

Відповідно до п. 1.2 Договору, Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_4, код банку 380537. На цей Рахунок-кореспондент може бути перерахований Вклад та нараховані але не отримані вчасно вкладником проценти за цим вкладом по закінченні строку його дії. Нараховані проценти за збереження Вкладу Вкладник отримує через касу Банку не раніше дати, що співпадає з першим днем по закінченні кожного розрахункового місяця від дати укладення Договору. Нараховані проценти за збереження Вкладу з капіталізацією процентів Банк перераховує на Рахунок.

Сума початкового Вкладу - 14000,00 доларів США 00 центів.

Відповідно до платіжного доручення №341023 від 08.10.2014 року ОСОБА_2 вніс на рахунок НОМЕР_3 кошти у сумі 14000 доларів США 00 центів, що в еквіваленті у гривнях становить 181528,13 грн.

Разом з тим, 08.10.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» НОМЕР_4 (в доларах США), предметом якого є відкриття на ім'я вкладника іменного вкладного рахунка на умовах вкладу на вимогу «Для виплат» в доларах США НОМЕР_4, код банку 280537.

На підставі Постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №63 від 20.03.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року.

У зв'язку з початком процедури ліквідації банку, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з 27.03.2015 року розпочав виплати коштів вкладникам даного банку через банки-агенти.

31.03.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. із заявою про включення його до Переліку вкладників та Загального реєстру вкладників та здійснити відповідні виплати, встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Проте, позивача не було включено до Загального реєстру та Переліку вкладників, що призвело до звернення останнього до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також не виплати гарантованої суми, оскільки така бездіяльність суперечить вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та порушує право позивача на отримання гарантованої суми вкладу, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 року (далі - Закон № 4452-VI) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України (стаття 1).

У п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

У ч. 1-3, 5-6 ст. 27 Закону № 4452-VI закріплено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

У п.п. 2, 4, 6 розділу IV Положення № 14 Фонд складає на підставі переліку загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - загальний реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує загальний реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за загальним реєстром, передачу загального реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI закріплено, що уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, а також звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку

Частинами 2, 3 статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Таким чином, правовою підставою для включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є наявність у неї права на відповідний вклад.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що єдиною та необхідною умовою для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними і, відповідно, обмеження використання коштів на рахунках та не включення осіб (клієнтів банку), що їх уклали або на користь яких їх було укладено, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність хоча б однієї правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Перелік правових підстав для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними, закріплений у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи, кошти на рахунок позивача, відкритий у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» були зараховані на підставі договору банківського вкладу від 08 жовтня 2014 року №852609/2014, що не спростовано відповідачами та підтверджено матеріалами справи, а тому наявні правові підстави для визнання позивача вкладником банку у розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, не включення позивача до переліку вкладників у межах строків, визначених законодавством, відбулося через використання уповноваженою особою свого права, регламентованого ч. 2, 4 ст. 38 Закону № 4452-VI, повідомляти сторони про нікчемність правочину та проводити перевірку на предмет виявлення нікчемних правочинів.

Разом з тим, а ні до суду першої інстанції, а ні в ході апеляційного провадження відповідачами не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність достатніх та необхідних законодавчо визначених підстав для визнання договору банківського вкладу, укладеного між позивачем і ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», і вчиненого за ним правочину нікчемними та/або для обмеження використання коштів по рахунку позивача та порушення його права на своєчасне отримання відшкодування вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах гарантованої суми.

Посилання уповноваженої особи щодо наявності підстав вважати, що проведені позивачем операції призвели до штучного збільшення гарантованої суми відшкодування, не підтверджують жодними належними та допустимими у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказами і не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки у відповідності до вимог ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, а отже не може засновуватися на припущеннях.

Крім того, посилання відповідача на постанову НБУ № від 03.10.2014 року № 631/БТ «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії проблемних», якою Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, колегією суддів не приймає до уваги, оскільки така постанова адресована посадовим особам банку, а не його клієнтам, а тому невиконання посадовими особами банку постанови НБУ, навіть якщо і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність договору з перерахування коштів між клієнтами банку відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, а тому позивач не міг знати про встановлені для ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» обмеження.

Отже, колегія суддів вважає, що уповноваженою особою не доведено наявності визначених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI підстав, для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що право позивача може бути захищене шляхом визнання протиправними дій Уповноваженої особи щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у частині невключення ОСОБА_2.

Положення п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону № 4452-VI передбачають складення переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що належним способом захисту права позивачки є зобов'язання Уповноваженої особи включити інформацію про ОСОБА_2 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

При цьому, позовні вимоги в частині, що стосуються Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не отримував ні переліку вкладників з відомостями про позивача, ні додаткової інформації про нього, як вкладника, на кошти якого поширюються гарантії Фонду, а тому відсутні підстави для висновку про порушення Фондом прав позивача.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процессуального права.

За таких підстав, оскільки судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду скасуванню та ухвалення нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення наступного змісту.

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у частині не включення ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2, виданий Старокиївським РУ ГУ МАС України в м. Києві 04 квітня 2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіну Марину Анатоліївну включити інформацію про ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2, виданий Старокиївським РУ ГУ МАС України в м. Києві 04 квітня 2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню згідно з договором банківського вкладу « НВУ «Квартальний» №852609/2014 від 08 жовтня 2014 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" та ОСОБА_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Пилипенко О.Є.

Повний текст виготовлено: 09 квітня 2019 року.