Справа № 520/383/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 520/383/19

Головуючий в 1 інстанції: Огренич І.В.

Час і місце ухвалення: 06.02.2019р., м.Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2019 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №28179449 від 29 вересня 2011 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2019 року адміністративний позов повернуто позивачу на підставі п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, 26.02.2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій наголошує, що судом першої інстанції не правильно надана оцінка всім обставинам справи, що мало наслідком ухвалення рішення з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що копія оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №28179449 від 29.09.2011 року на його адресу не надсилалася та про її існування він не знав, а про порушення свого права він дізнався з листа відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 18.12.2018р. №09.1-9699/В-8, тому ним не пропущено строк звернення до суду.

З огляду на зазначене, ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2019 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.2 ст.312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів з матеріалів справи вбачає та сторонами не заперечується, що Київським районним судом м. Одеси ухвалено постанову по справі №2а-572/10, якою задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФУ в Київському районі м. Одеси. Зобов'язано УПФУ здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії позивачу, як інваліду 2-ї групи з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року та з 22.08.2008 року відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру державної пенсії в 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та сплатити недоплачену частину пенсії.

Згідно архівної довідки Київського райсуду м.Одеси від 11.01.2019 року справу №2-а-572/10 знищено за спливом терміну зберігання. (а.с.11)

На виконання вказаного рішення суду 10.08.2011 року судом видано виконавчий лист №2а-572/10, за яким в 2011 році відкрито виконавче провадження ВП № 28179449.

26.11.2018 року ОСОБА_2 звернувся до органу державної виконавчої служби із заявою щодо надання інформації про хід виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа №2а-572/10. (а.с.9)

Листом від 18.12.2018р. №09.1-9699/В-8 відділ примусового виконання рішень ГТУЮ в Одеській області повідомив ОСОБА_2, що 29.09.2011 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 28179449 на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на час спірних правовідносин). Крім того, зазначено, що матеріали вказаного виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання. (а.с.7)

Не погоджуючись з правомірністю дій Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо закінчення виконавчого провадження ВП №28179449 ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №28179449 від 29 вересня 2011 року.

Ухвалою Київського районного суду від 11.01.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме: надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності причин пропуску такого пропуску.

30.01.2019 року від позивача до суду першої інстанції надійшла заява, у якій він просить поновити йому строк звернення до суду, оскільки ним не отримано документів виконавчого провадження ВП №28179449 та про існування оскаржуваної постанови державного виконавця він дізнався лише у січні 2019 року.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, виходив з того, що значний пропуск строку звернення до суду є наслідком бездіяльності позивача.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, якою визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи, що норми ст. 287 КАС України є спеціальними по відношенню до ст. 122 КАС України, то саме вони підлягають до застосування для визначення строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що лише пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений.

ОСОБА_2 у своєму позові наголошує, що не мав змоги в строки, встановлені КАС України, звернутись до суду, так як копія постанови про закінчення виконавчого провадження ним не була отримана та про її існування він не був обізнаний.

З листа відділу примусового виконання рішень ГТУЮ в Одеській області від 18.12.2018р. № 09.1-9699/В-8 вбачається, що виконавче провадження ВП №28179449 знищено, тому у суду відсутня можливість перевірити факт надсилання ОСОБА_2 копії оскаржуваної ним постанови.

Разом з тим, відповідно статті 5 КАС України, яка гарантує право на звернення до суду, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

В свою чергу, колегія суддів наголошує, що право на звернення до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим. При цьому, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть визнаватися лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Позивачем не зазначено істотних обставин, котрі об'єктивно перешкоджали протягом семи років звернутись до виконавчої служби щодо стану виконавчого провадження, у якому він наділений статусом стягувача.

Позивачем значно пропущено строк звернення до суду, проте не наведено жодних обставин, котрі були об'єктивно непереборними, не залежали від його волевиявлення чи були пов'язані з дійсними істотними перешкодами або труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Таким чином, резюмуючи вищевикладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 312, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук