Справа № 739/415/19
Суддя: Іващенко А. І.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/415/19
Провадження № 2-а/739/15/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2019 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суду Чернігівської області в складі головуючого судді Іващенка А.І. при секретарі Неживець К.В. за участі: позивача ОСОБА_1 представника позивача адвоката Сльозка А.Ф. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до капрала поліції поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області Шкурко Юлії Максимівни про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області Шкурко Юлії Максимівни про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, при винесенні постанови серії НК 397602 від 05.03.2019 року та скасування вищевказаної постанови.Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.03.2019 року поліцейським поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області Шкурко Ю.М. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення п.п. 11.1 ПДР України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, яка винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, дії інспектора також є незаконними та такими, що не відповідають вимогам ПДР України, КУпАП та Конституції України. Зазначив, що під час розгляду адміністративної справи, не були вирішене його клопотання про розгляд справи в інший термін, безпідставно в ньому було відмовлено, оскільки він не погоджувався з порушенням правил дорожнього руху, представлені йому докази начебто порушення вимог ПДР були нечіткими та взагалі не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Також у постанові невірно зазначено його дані, що є суттєвим порушенням. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась про час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, 04.04.2019 року від відповідача - поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області Шкурко Ю.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач вважає, що вимоги та твердження позивача про те, що його дії є протиправними, а постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту і процедури складання є безпідставними та необґрунтованими. Під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, він діяв відповідно до покладених на нього повноважень, а також виконував процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, яка передбачена КУпАП, Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», а тому не має підстав для скасування постанови, а тому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Крім того, вказує, що факт порушення ОСОБА_1 ПДР України зафіксовано за допомогою відеотехніки, яка була закріплена на форменому одязі. Дослідивши матеріали справи, наявні та подані докази, відеозаписи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, поліцейським взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області Шкурко Ю.М. 05.03.2019 року складено постанову серії НК 397602 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом SUZUKI GRAND номерний знак НОМЕР_1 в м.Чернігів на перехресті пр..Миру та вул..В.Чорновола здійснив рух прямо зі смуги руху призначений для повороту праворуч, чим порушив п.п.11.1 ПДР України. Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Згідно частини першої ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. В п. 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Частиною другою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Аналізуючи доводи позивача в тій частині, що постанову було винесено на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що суперечить рішенню Конституційного суду України № 13-рп/2000 від 16.11.2000 року, суд виходить із наступного. Зі змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Таким чином, аналізуючи зміст вищезазначеного рішення Конституційного суду України, суд приходить до висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення (у скороченому провадженні без складання протоколу про адміністративне правопорушення) відбувається лише за адміністративні правопорушення, визначені законом. Після ухвалення 26 травня 2015 року Конституційним судом України цього рішення 14 липня 2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», відповідно до п. 38 ч. 1 якого до ст. 258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». Зазначений закон набрав чинності 08 серпня 2015 року. Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, які належать до підвідомчості органів Національної поліції України, до яких належить зокрема адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч. 2 ст. 122. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, законодавчо закріплене скорочене провадження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП та не суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року. Враховуючи вищенаведене, доводи позивача у цій частині суд вважає безпідставними. Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката. Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідно до положень ст. 222 КУпАПвідноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою. Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною. В порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР, зокрема оригіналу постанови від 05.03.2019 року серії НК №397602. З наданих сторонами суду копій постанови від 05.03.2019 року серії НК №397602 вбачається їх відмінність, а саме, в незавіреній належним чином копії постанови наданої відповідачем вбачається дописки в даті народження, місце проживання, а саме районний центр зазначено незрозуміло та вказано с.Мимкине не відповідають дійсності. Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. З огляду на викладене, суд зазначає, що встановлені обставини свідчать про порушення відповідачем норм чинного законодавства, та ставить під сумнів правомірність винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом скасування рішення субєктів владних повноважень і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи). При цьому, суд вважає, що скасування постанови та направлення справи на новий розгляд є належним способом для забезпечення дотримання законних прав та інтересів позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, в задоволенні вимог позивача про визнання дій відповідача протиправними слід відмовити у зв'язку з тим, що місцевий загальний суд, як адміністративний, за результатами розгляду справи не має права виносити рішення про визнання дій протиправними. На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 9, 33, ст.122, 251, 258, 283, 288 ч.1, 289 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 12, 94, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до капрала поліції поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області Шкурко Юлії Максимівни про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК 397602 від 05.03.2019 року, винесену поліцейським взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області Шкурко Ю.М. відносно ОСОБА_1 щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП штрафу у сумі 425,00 грн і надіслати справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Чернігівській області. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Іващенко

Повний текст рішення складено 11.04.2019 року.