Справа № 826/10536/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 квітня 2019 року

Київ

справа №826/10536/18

провадження №К/9901/9310/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

03 квітня 2019 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Предметом розгляду в цій справі є оскарження рішення Державної міграційної служби України від 15 червня 2018 року № 188-18 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; зобов'язання Державної міграційної служби України повторно розглянути заяву громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства; зобов'язання Державної міграційної служби України визнати громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано рішення Державної міграційної служби України від 15 червня 2018 року № 188-18 про відмову у визнанні громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Зобов'язано Державну міграційну службу України визнати біженцем громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Державної міграційної служби України визнати громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 біженцем - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Зобов'язати Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року залишено без змін.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п'ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 826/10536/18 за позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич