Справа № 215/1652/19 (2-а/215/142/19)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 215/1652/19 (2-а/215/142/19)
Суддя І інстанції - Камбул М.О.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до завідуючої Відділом ведення Державного реєстру виборців виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі раді,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову щодо уточнення списку виборців.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1В подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати.

Вказана апеляційна скарга була подана через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу та зареєстрована судом першої інстанції 29 березня 2019 року. В той же час Тернівський районний суд направив вказану апеляційну скаргу на адресу Третього апеляційного адміністративного суду лише 02 квітня 2019 року, вказана апеляційна скарга разом зі справою надійшла до апеляційного суду 08 квітня 2019 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана до головуючого судді Чепурнова Д.В. 08 квітня 2019 року.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється. Неможливість прибути представнику відповідача в судове засідання через віддаленість не може бути перешкодою для розгляду вказаної справи, враховуючи особливий порядок строків розгляду виборчих справ.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

ОСОБА_1, є громадянином України та досяг вісімнадцятирічного віку, що підтверджується витягом з реєстру виборців (а.с.12).

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про вибори Президента України», виборець може використати право голосу тільки на одній виборчій дільниці, де він включений до списку виборців. Виборець реалізує своє право голосу під час виборів у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.31 Закону України «Про вибори Президента України», органи ведення Державного реєстру виборців складають попередні списки виборців для звичайних виборчих дільниць відповідно до Закону України «Про Державний реєстр виборців», а також виготовляють іменні запрошення, передбачені частиною другою статті 32 цього Закону. До попереднього списку виборців на виборчій дільниці включаються громадяни України, яким виповнилося або на день виборів виповниться вісімнадцять років і які мають право голосу, та виборча адреса яких відповідно до відомостей Державного реєстру виборців відноситься до цієї виборчої дільниці. Виборець може бути включений до списку виборців тільки на одній виборчій дільниці.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в той же час, з інформації, що міститься у базі даних Державного реєстру виборців, вбачається, що 08.11.2013 ОСОБА_1 був знятий з реєстрації за вищевказаною адресою та на теперішній час зареєстрованого місця проживання не має (а.с.12).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.8 Закону України «Про державний реєстр виборців» виборча адреса виборця визначається згідно з цією статтею та є підставою для віднесення виборця до відповідної виборчої дільниці. Виборча адреса виборця, який не має зареєстрованого місця проживання, визначається за погодженням із центром обліку, який відповідно до закону веде облік бездомних осіб, або соціальною службою, у складі якої утворено структурний підрозділ для ведення обліку бездомних осіб, або органом ведення Реєстру за мотивованим зверненням виборця.

Виборча адреса виборця визначається за зареєстрованим місцем проживання та адресою житла виборця відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (частини друга статті 8 Закону України «Про Державний реєстр виборців»).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», місцем перебування зазначається адміністративно-територіальна одиниця на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання визнається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Керівник органу ведення Реєстру відмовляє у задоволенні заяви виборця, зазначеної в частинах першій та другій цієї статті, з таких підстав: якщо встановлено, що особа, яка звернулася із заявою, не включена до Реєстру; якщо перевіркою, передбаченою частиною 3 цієї статті, виявлено невідповідність у змісті відомостей, зазначених у заяві та наданих відповідними органом, закладом, установою; якщо заяву про зміну виборчої адреси визнано необґрунтованою; якщо встановлено, що до Реєстру вже внесено відповідні зміни до персональних даних виборця.

Виборча адреса відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний реєстр виборців» визначається за зареєстрованим місцем проживання та адресою житла виборця відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Як вірно зазначено судом першої інстанції позивачем для зміни місця голосування необхідно уточнити свої дані у Державному реєстрі виборців, в частині визначення, виборчої адреси, відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний реєстр виборців»

У разі, якщо позивач не має зареєстрованого місця проживання, то може звернутися щодо визначення своєї виборчої адреси як до центру обліку, що відповідно до закону веде облік бездомних осіб, або соціальної служби, у складі якої утворено структурний підрозділ для ведення обліку бездомних осіб, так і безпосередньо до відділу ведення Державного реєстру виборців, який розташований на території району, до якого відноситься адреса постійного місця проживання, з заявою про визначення виборчої адреси відповідно до п.3 статті 8 Закону України «Про Державний реєстр виборців». В заяві обов'язково вказується обґрунтування необхідності визначення виборчої адреси, та надаються документи (копії документів), які підтверджують ці обґрунтування та дають змогу відділу ведення Реєстру визначити виборцю його виборчу адресу. У разі якщо до заяви додаються копії документів, їх оригінали пред'являються відділу ведення Реєстру. Такими документами можуть бути: документ, що підтверджує право власності на житло, в тому числі договір купівлі-продажу; договір дарування, свідоцтво про право на спадщину; договір найму житла; довідка житлово-експлуатаційної установи або об'єднання співвласників багатоквартирного будинку; письмова згода власника житла тощо.

Відділ ведення Реєстру як суб'єкт розгляду відповідної заяви виборця вивчає її обґрунтованість (умотивованість). Заява є обґрунтованою у разі, коли додані до неї документи підтверджують наявність у виборця права користування житлом за вказаною ним адресою.

Після того, як буде визначено виборчу адресу, у разі необхідності, позивач може звернутися до відділу ведення Державного реєстру виборців за місцем свого перебування або ж за виборчою адресою для тимчасової зміни місця голосування.

Відсутність доказів щодо постійного місця проживання позивача а також реєстрації за певною адресою, унеможливлює задоволення позову та внесення позивача до списку виборців Дільничної виборчої комісії №121699 територіального виборчого округу №31, про що вірно заначено судом першої інстанції, крім того судом першої інстанції вірно відхилено як доказ довідка Тернівського Управління праці соціального захисту населення м.Кривий Ріг, від 28.03.2019, щодо отримання позивачем щомісячних компенсаційних виплат непрацюючій непрацездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю 1 гр.- ОСОБА_2 оскільки остання не може підтверджувати постійне місце проживання позивача.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться лише до їх переоцінки, а тому не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення відповідно до ст.317 КАС України.

Окремо колегія суддів також звертає увагу на той факт, що апеляційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Третього апеляційного суду 08 квітня 2019 року, тобто з порушенням строків встановлених ч.4 ст. 278 КАС України для апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, в той же час матеріалами справи підтверджується, що позивачем апеляційна скарга була здана до канцелярії Тернівського районного суду м. Кривого Рогу 29 березня 2019 року, тобто в межах строків визначених ч. 2 ст. 278 КАС України. Направлення ж справи до апеляційної інстанції судом першої інстанції з порушенням строків визначених ст.278 КАС України (поза межами строків на апеляційний перегляд) не може впливати на право позивача щодо перегляду справи та оскарження судового рішення суду визначеного ст. 13 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер'їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення «Москаль проти Польщі»).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

Керуючись ст.ст. 272, 273, п.1.ч.1 ст. 315, ст. 316, 321,322, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник