Справа № 520/1701/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

09 квітня 2019 р. Справа № 520/1701/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 61166, пр-т Науки, 17-А, м. Харків) про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача, ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (надалі за текстом - УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (. адреса: проспект Науки 17-А, м. Харків. 61166.) щодо відмови у реєстрації статусу внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3. фактичне місце проживання: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1);

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (, адреса: проспект Науки 17-А. м. Харків. 61166.) оформити та видати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1), довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з зазначенням у довідці даних її малолітнього сина - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5) інваліда з дитинства.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, якою унормовано що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Крім того, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 - відмовлено. Відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до винесення рішення за результатами розгляду адміністративного позову у справі № 520/1701/19.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду по справі №520/1701/19 - задоволено. Поновлено строк ОСОБА_1 для звернення до суду по справі № 520/1701/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 263 КАС України, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заяви по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1, є внутрішньо переміщеною особою, та перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа, про що свідчить довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 25.12.2014 року. Разом з нею внутрішньо переміщеною особою вказаній у тій же довідці був її малолітній син - ОСОБА_3 (надалі за текстом - ОСОБА_3,) ІНФОРМАЦІЯ_5, який є інвалідом з дитинства, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3. Листом № 1856/05 від 30.12.2014 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради повідомило ОСОБА_1, про те, що їй відмовлено в призначенні щомісячної державної адресної допомоги особам які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції. Обґрунтовано це було тим, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО до початку проведення антитерористичної операції (відповідно до постанови КМ України № 505 від 01.10.2014 року «Порядок надання щомісячної державної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в т.ч., на оплату житлово-комунальних послуг»). Листом № Р-610/08-44/34 від 12.05.2015 року за підписом ОСОБА_4, - першого заступника директора Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної Державної Адміністрації, було роз'яснено, позивачу що їй відмовили в призначенні щомісячної державної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, оскільки було встановлено, що з 30.01.2014 року ОСОБА_1, перебуває на обліку в управлінні як отримувач допомоги на дитину інваліда, та в особовій справі є акт обстеження сім'ї від 14.03.2014 року № 365, згідно із яким дитина інвалід фактично проживає разом з обома батьками за адресою: АДРЕСА_1.

17.10.2018 року ОСОБА_1, звернулась до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради з заявою про поновлення статусу внутрішньо переміщеної особи.

Однак листом № 195/05п від 17.10.2019 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради повідомило ОСОБА_1, про те, що згідно з Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року № 33/6/а визначено, що в Донецькій та Луганській області проведення антитерористичної операції здійснюється з 07.04.2014 року, а оскільки на думку Управління ОСОБА_1, перемістилась з місця проведення АТО до вищевказаної дати, а саме у січні 2014 року, законних підстав для видачі довідки про взяття на облік особи які переміщуються з району проведення антитерористичної операції немає. Вважаючи дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови від обліку ОСОБА_1, та ОСОБА_3, протиправними, та такими що порушують її права на належне соціальне забезпечення позивач через свого уповноваженого представника звернулась до суду з даним позовом.

Відповідач, УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР, подав до суду відзив на позовну заяву 02.04.2019 року, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства, позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Також, зазначив, що місце перебування позивача у м. Харкові не пов'язане з обставинами, які передбачені ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", тобто на думку відповідача, позивач прибула в м. Харків до початку обставин, передбачених цим Законом, а відповідно позивач не являється внутрішньо переміщеною особою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач, ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України (паспорт серії НОМЕР_5, виданий 26.10.2010 року), місце реєстрації: АДРЕСА_3.

В графі особливі відмітки дев'ятої сторінки паспорту серії НОМЕР_5 виданий на ім'я ОСОБА_1, вписаний син позивача ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_5).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області 11.01.2011 року на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в графі батько зазначено - ОСОБА_5, в графі мати - ОСОБА_1.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3, є інвалідом з дитинства. Дані про законного представника (опікуна) дитини - інваліда або інваліда з дитинства, визначеного недієздатним - ОСОБА_1, отримує Державну соціальну допомогу призначену з 12.02.2012 року до 10.01.2017 року та яку в подальшому продовжено з 30.01.2017 року по 31.12.2021 року.

Згідно копії медичного висновку № 52 від 23.12.2016 року про дитину-інваліда віком до 18 років/направляється в районне (міське) управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання батьків, опікуна видану Комунальним закладом охорони здоров'я "Харківська міська дитяча поліклініка" № 14, встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає з ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Суд зазначає, що відповідно до доданих до матеріалів справи довідок, ОСОБА_1, та її син ОСОБА_3, (вказаній у цій же довідці/відомості про переміщених осіб, які не досягли 18-річного віку) отримали довідку від 25.12.2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції виданої УПСЗНА Дзержинського району ХМР, згідно якої постійне місце проживання позивача та її дитини: АДРЕСА_3, та перемістились з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в АДРЕСА_1.

Повідомленням про відмову в наданні допомоги за № 1856/05 від 30.12.2014 року Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради повідомило ОСОБА_1, про те, що їй відмовлено в призначенні щомісячної державної адресної допомоги особам які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції.

Також, як вбачається з матеріалів справи листом від 12.05.2015 року за № Р-610/01-44/34 Департамент соціального захисту населення Харківської обласної Державної Адміністрації повідомило позивачу, що ОСОБА_1, надано недостовірну інформацію, а саме було зазначено у заяві про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, вказано дату переміщення позивача та її дитини 01.09.2014 року, проте як з'ясовано в подальшому, що з 30.01.2014 року позивач перебуває на обліку в управлінні, як отримувач допомоги на дитину-інваліда. Крім того, зазначено, що в особовій справі є акт обстеження сім'ї від 14.03.2014 року № 366, згідно із яким дитина-інвалід фактично проживає разом з обома батьками за адресою: АДРЕСА_1, а отже рішенням управління від 29.12.2014 року ОСОБА_1, відмовлено в призначенні адресної допомоги, особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На звернення позивача із відповідною заявою від 17.10.2018 року УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР листом від 17.10.2019 року за №195/05п повідомило позивача про те, що згідно з Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року № 33/6/а визначено, що в Донецькій та Луганській області проведення антитерористичної операції здійснюється з 07.04.2014 року, а оскільки ОСОБА_1, перемістилась з місця проведення АТО до вищевказаної дати (07.04.2014 року), а саме у січні 2014 року, законних підстав для видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщуються з району проведення антитерористичної операції немає.

Не погодившись із зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Згідно до ст. 8 Конституції України саме Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції країни і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» (надалі - Закону №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 4 Закону № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

За приписами п.п. 2, 3 ст. 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи врегульований Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

За приписами пункту 2 Порядку № 509 для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Підстави для відмови у видачі довідки наведені в пункті 8 Порядку № 509, відповідно до якого заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі, коли: відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, зазначені у статті 1 Закону; у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки; заявник втратив документи, що посвідчують особу (до їх відновлення); у документі заявника, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені абзацом другим пункту 4 цього Порядку; докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, не підтверджують такого факту.

Рішення про відмову у видачі довідки з обов'язковим зазначенням підстав для відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви про взяття на облік, а у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 4 цього Порядку, - не пізніше ніж через 15 робочих днів після її подання.

Суд, зазначає, що вищенаведеною нормою встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи.

Зазначена норма не містить будь-яких додаткових умов, як то здійснення своїх повноважень органами державної влади на території проведення антитерористичної операції.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07.04.2014 року; Харківська область - з 07 квітня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

Статтею 1 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення, та у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. До вказаного переліку включено м. Первомайськ.

Отже суд зазначає, що позивач перемістився з міста, яке відноситься до території здійснення антитерористичної операції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, на яку розповсюджується дія Закону № 1706-VII, у зв'язку з чим позивачу було протиправно відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна (ч. 5 ст. 29 ЦК України).

Фізична особа може мати кілька місць проживання (ч. 6 ст. 29 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Крім того, суд звертає увагу, що станом на момент прийняття рішення про надання ОСОБА_1, довідки від 25.12.2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, УПСЗНА Дзержинського району ХМР, як уповноважений державний орган, перевіряв надані позивачем документи та будь-яких порушень законодавства не встановив, у тому числі, не було встановлено і подання недостовірних даних, у зв'язку із чим позивача було документовано довідкою від 25.12.2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Серед іншого, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів відносно того, що позивачка та її дитина дійсно проживали, як постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, за окреслений період відповідачем у відзиві на позов та в листі від 17.10.2018 року за № 195/05п, та не спростував доводи позивача викладеної в позовній заяві, щодо періодичного виїзду позивача та її дитини з м. Первомайську Луганської області до м. Харкова з метою проходження реабілітації дитини інваліда ОСОБА_3.

При цьому, судом встановлено згідно копії паспорту громадянки України серії НОМЕР_5 видану на ім'я ОСОБА_1, що місцем проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкт владних повноважень який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Суд зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів законність та обґрунтованість власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Натомість позивач, на виконання вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 61166, пр-т Науки, 17-А, м. Харків) про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 61166, пр-т Науки, 17-А, м. Харків) щодо відмови у реєстрації статусу внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) оформити та видати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1), довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з зазначенням у довідці даних її малолітнього сина - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5) інваліда з дитинства.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 61166, пр-т Науки, 17-А, м. Харків) судові витрати по сплаті судового збору в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 09 квітня 2019 року.

Суддя Ю.О. Супрун