Справа № 524/1229/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Нестеренко С.Г.

10 квітня 2019 р.Справа № 524/1229/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калиновського В.А. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Національної поліції Макєєва Артема Миколайовича на рішення автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Національної поліції Макєєва Артема Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и л а:

25.02.2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправними дії відповідача - інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Макєєва А.М. (подалі - інспектор поліції),

- скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ТАВ № 927701 (подалі - Постанова), прийняту 18.02.2019 року відповідачем, якою він був визнаний винним у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП (здійснив рух по тротуару), та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

В обґрунтування вимог позивач зазначає про відсутність у інспектора поліції підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки порушення Правил дорожнього руху України (подалі - ПДР) він не скоював. Окрім того, позивач вважає, що при розгляді справи по адміністративне правопорушення відповідачем було порушено порядок її розгляду, - ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП, а також його право на захист, в постанові не визначено про те, чи проводилась відео фіксація порушення, відповідачем не з'ясовані обставини, що впливають на його відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заперечуючи проти вимог адміністративного позову, інспектор поліції зазначає, що під час патрулювання в місці, час і дату, вказані в оскаржуваній Постанові ним було виявлено транспортний засіб під керуванням позивача, який здійснив рух по тротуару. Під час з'ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, позивач не заперечував, що рухався по тротуару, але вважав, що має таке право за наявності накладної на товар. При перевірці наданої позивачем накладної було встановлено, що даний документ не містить інформації на підтвердження факту виконання ним робіт або обслуговування торгівельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля тротуару. Усі пояснення позивача були прийняті до уваги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Інспектор поліції звертає увагу на те, що із копії товарно-транспортної накладної № 16-21 від 18.02.2019 року, яка залучена позивачем до матеріалів справи, не була надана під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того, в означеній ТТН не вказано адресу пункту навантаження, адресу вантажоодержувача, не визначені супровідні документи на вантаж, транспортні послуги, які надаються автомобільним перевізником.

При огляді справи просить суд врахувати висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 17.05.2018 року по справі № 753/4366/17, згідно з якими не може спростувати здійсненного позивачем адміністративного правопорушення факт ненадання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз'яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.03.2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений в повному обсязі.

Рішення суду вмотивовано тим, що відповідачем було передчасно та незаконно ухвалено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв'язку із відсутністю належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем проступку, які не були встановлені та досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не були надані відповідачем як позивачеві під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, так і суду.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі інспектор поліції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні вимог позивача.

Аргументи, наведені скаржником в обґрунтування вимог апеляційної скарги, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на адміністративний позов ОСОБА_2

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду не надійшов, що не перешкоджає розгляду справи.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, з наступних підстав.

Від імені органів Національної поліції України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за < > порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Судом установлено, що оскаржуваною Постановою позивач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме в тому, що 18.02.2019 року близько 09 годин 15 хвилин, керуючи транспортним засобом FIAT FIORINO, номерний знак НОМЕР_1, в м. Кременчуці, вулиці Театральній (Воровського), будинок 35-Б, здійснив рух по тротуару, чим порушив п. 11.13 ПДР.

За скоєння означеного правопорушення позивач був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог позивача ОСОБА_2, колегія суддів зазначає, що п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до пункту 11.13 ПДР забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1 - 26.3 цих Правил.

Пунктом 15.14 Правил дорожнього руху водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил.

Суд вважає установленим, що 18.02.2019 року близько 9.15 години позивач припарковав транспортний засіб на тротуарі біля магазину, який розташований в м. Кременчуці по вул. Театральній (Воровського), буд 35-Б.

У якості обґрунтування законності підстав проїзду та зупинки на тротуарі, пред'явив інспектору поліції товарно-транспортну накладну № 16-21 від 18.02.2019 року (а.с. 12), оскільки доказів зворотного відповідач суду не надав.

Із означеної ТТН убачається, що ФО-П ОСОБА_2 є вантажовідправником і перевізником (за допомогою автомобіля FIAT FIORINO) певного вантажу на адресу його отримувача - ТОВ «Промінструмент-центр».

При цьому адреса вантажоодержувача в ТТН не зазначена.

Відповідно до інформації, що наявна на Інтернет-ресурсі: https://www.ua-region.com.ua/35779213, - юридичною адресою ТОВ «Промінструмент-центр» є Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свердлова, 9, керівник - ОСОБА_2.

Означені обставини дають колегії суддів підстави для надання критичної оцінки доводам позивача ОСОБА_2, наведеним в обґрунтування вимог позову, про те, що ця ТТН посвідчує, що 18.02.2019 року він припарковав транспортний засіб FIAT FIORINO на тротуарі біля магазину, який розташований в м. Кременчуці по вул. Театральній (Воровського), буд 35-Б, з наміром розвантажити доставлений в магазин товар.

У якості додатку до позовної заяви, позивач додав ксерокопію договору оренди нежитлового приміщення № 5-2/01 від 01.12.2018 року, із якого убачається, що він орендує частину нежитлового приміщення, що розташоване в м. Кременчуці по вул. Театральній (Воровського), буд 35-Б. Однак, судом не установлено, що цей договір надавався позивачем інспектору поліції разом з доказами того, що паркування (рух, зупинку) на тротуарі він здійснив для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цього тротуару.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів ураховує правові висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 17.05.2018 року у справі № 753/4366/17, відповідно до яких не може спростовувати здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз'яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ст. 283 КУпАП).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Як убачається із тексту постанови /а.с. 4/ інспектор поліції в порушення вимог ст. 283 КУпАП не зазначив в постанові технічний засіб, яким ним було здійснено фото або відеозапис, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

Колегія суддів зауважує, що оскаржувана постанова є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.01.2019 року по справі № 592/5576/17 (К/9901/33984/18), у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів не приймає до уваги у якості доказу по справі інформацію оптичного носія інформації - диску DVD-R, який має відео інформацію відносно наведеної ситуації (а.с. 27).

Аналізуючи наведене в його сукупності, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача.

Пунктом 3, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді і вирішення справи допущені порушення норм процесуального права та висновки, викладені судом у судовому рішенні, не відповідають обставинам справи, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції та приймає нове судове рішення про відмову в задоволені вимог позивача ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 268, 269, 286, 271, 272 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Макєєва Артема Миколайовича задовольнити.

Скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 березня 2019 року з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Калитка