Справа № 1340/6075/18
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/6075/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

08 квітня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Мусій С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Вітрів І.Ю.,

розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву ОСОБА_3 про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду у справі за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій,-

встановив:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області (далі - Миколаївська міська рада, Відповідач), в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради Львівської області внаслідок не приведення у відповідність до вимог ч.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких положень та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" п.п.1.2 рішення Миколаївської міської ради від 24.06.2016 № 215 "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста Миколаєва на 2017 рік";

- зобов'язати Миколаївську міську раду Львівської області розглянути на пленарному засіданні сесії міської ради питання щодо приведення у відповідність до вимог ч.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких положень та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" п.п.1.2 рішення Миколаївської міської ради від 24.06.2016 № 215 "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста Миколаєва на 2017 рік".

Ухвалою судді від 20.12.2018 залишено позовну заяву без руху та надано строк, зокрема, для подання окремої заяви про поновлення cтроку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого.

10.01.2019 за вх. № 991 Позивач подав заяву про визнання причин пропущення строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку. В обґрунтування вказаної заяви Позивач зазначив, що про порушення своїх прав дізнався 24.04.2018, відтак, кінцевим строком для звернення до суду з цим позовом є 24.10.2018. Позивач пояснив, що вказаний позов подав до суду лише 17.12.2018, у зв'язку з перебуванням у період з 19.10.2018 по 13.12.2018 у відпустці, за межами Львівської області. Враховуючи наведене, просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити його.

Ухвалою судді від 15.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Вирішено проводити розгляд заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду у підготовчому засіданні за участі сторін.

04.03.2019 Відповідач подав письмові пояснення у яких зазначив про відсутність поважності причин пропуску Позивачем строку звернення до адміністративного суду. Просив позовну заяву залишити без розгляду.

Суд, розглянувши заяву Позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду і його поновлення та дослідивши письмові докази на її обґрунтування, встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 вищевказаної статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 КАС України.

Суд зазначає, що Позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду наголосив, що дізнався про порушення своїх прав 24.04.2018, а саме після отримання податкового повідомлення - рішення від 19.03.2018 №0213170/1315-1321, прийнятого ДФС у Львівській області щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Водночас, суд звертає увагу, що жодного письмового доказу на підтвердження вказаного, Позивач суду не надав.

При обґрунтуванні поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, Позивач зазначив тривале перебування, а саме в період з 19.10.2018 по 31.12.2018, у відпустці поза межами Львівської області.

Вказане підтверджується долученою до матеріалів справи копією з наказу № 55-В від 16.10.2018 про надання відпустки ОСОБА_3 терміном 56 календарних днів з 19.10.2018 по 13.12.2018 включно (арк. справи 25).

Аналізуючи наведене, суд зазначає, що з 24.04.2018 (коли Позивач дізнався про порушення своїх прав) до виходу у відпустку (19.10.2018) у Позивача було достатньо часу для звернення до суду з вказаним позовом у передбачений для цього строк.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про об'єктивні перешкоди для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів у строк з 24.04.2018 до 19.10.2018, а саме до виходу у відпустку.

Будь-яких інших причин поважності пропуску строку звернення до суду та відповідних доказів на їх підтвердження Позивачем не надано.

Відповідно до частини 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, суд, враховуючи наведене та зважаючи на наявність у Позивача достатнього часу для подання позову, відхиляє доводи ОСОБА_3 щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, з підстав перебування такого, в період з 19.10.2018 по 31.12.2018, у відпустці.

Крім того, суд звертає увагу, що Позивач в межах цієї справи оскаржує бездіяльність Відповідача, яка полягає у не приведенні у відповідність до вимог частини 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких положень та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" п.п.1.2 рішення Миколаївської міської ради від 24.06.2016 № 215 "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста Миколаєва на 2017 рік", а не податкове повідомлення - рішення про сплату податку.

З матеріалів справи видно, що рішенням 21-ї позачергової сесії 7-го скликання Миколаївської міської ради від 10.02.2017 № 442 "Про внесення змін в рішення Миколаївської міської ради від 24.06.2016 № 215 "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста Миколаєва на 2017 рік" внесено зміни до спірного рішення відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких положень та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році".

Відповідач у письмових поясненнях від 04.03.2019 (вх. №7161 від 04.03.2019) зазначив, що рішення 10-ї сесії 7-го скликання Миколаївської міської ради від 24.06.2016 № 215, а також всі інші рішення цієї сесії оприлюднені на офіційному веб - сайті Миколаївської міської ради в мережі Інтернет 20.07.2016. Вказане підтверджується роздруківкою з веб - сайту (арк. справи 43).

Крім того, Відповідач зазначив, що Миколаївською міською радою оприлюднено рішення 21-ї позачергової сесії 7-го скликання Миколаївської міської ради від 10.02.2017 № 442 "Про внесення змін в рішення Миколаївської міської ради від 24.06.2016 № 215" та інші рішення цієї сесії на офіційному веб - сайті в мережі Інтернет - 14.02.2017, що підтверджено роздруківкою із сайту (арк. справи 42).

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Інформація, розміщена на офіційному веб - сайті Миколаївської міської ради є відкритою та доступною усім без винятку користувачам.

Крім того, у відповіді Миколаївської міської ради від 04.05.2018 № 02-16/877, наданій Позивачу на його заяву від 26.04.2018 № К - 380, роз'яснювалося про внесення змін до спірного рішення до початку відповідного бюджетного періоду та зазначалося про відсутність правових підстав для внесення повторних змін.

Таким чином, враховуючи те, що Позивач оскаржує бездіяльність щодо не приведення у відповідність окремих пунктів рішення Миколаївської міської ради від 24.06.2016 № 215, а не податкове повідомлення - рішення від 19.03.2018 № 0213170/1315-1321, початок обчислення строку на звернення до суду з цим позовом необхідно обчислювати з дати оприлюднення спірних рішень на офіційному веб - сайті (https://mykolaivmr.gov.ua/), а саме з 14.02.2017, а не з 24.04.2018 коли позивач отримав вказане вище податкове повідомлення - рішення.

Отже, підсумовуючи усе наведене, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали Позивачеві звернутися до суду у встановлений для цього строк. Жодних обставин, які були непереборними та не залежали від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення позивачем дій судом не встановлено.

Чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Вказане зумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, відтак запровадження строків на звернення до суду сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно - правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що перебіг процесуального строку для звернення до суду розпочався 14.02.2017, однак Позивач звернувся до суду з вказаним позовом лише 17.12.2018, тобто, із порушенням шестимісячного строку на звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, зокрема, висновки щодо дотримання строків звернення до суду.

Так, у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні від 09.01.2013 у справі "Олександр Волков проти України" (п.137) Європейський суд з прав людини зазначив, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності, остаточності та захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка б могла виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Суд також вважає, що будь-які об'єктивні чи суб'єктивні обставини не позбавляють Позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом, якщо останній вважав, що діями чи рішеннями відповідача порушуються його права та законні інтереси.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01.03.2018 (справа № 344/10641/17) та 31.01.2019 (справа № 490/9844/16-а).

За таких обставин, враховуючи пропуск встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом та відсутність обґрунтованих доказів для визнання причин пропуску поважними, суд дійшов висновку застосувати процесуальні наслідки, передбачені пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України, а саме залишити позовну заяву ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій - без розгляду.

Керуючись статтями 132, 240, 243, 248, 250, 256, 294, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання поважними причин пропущення строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку - відмовити.

адміністративний позов ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій - залишити без розгляду.

Ухвала про залишення позову без розгляду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги у п'ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 12.04.2019.

Суддя Мричко Н.І.