Справа № 160/1434/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2019 року Справа № 160/1434/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя: Ільков В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
представника позивача: Ясир С.А.,
представника відповідача: Бохан О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу №160/1434/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Владіс Груп" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ДН2246/964/АВ/ТД-ФС/06 від 03.01.2019 року,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Владіс Груп" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2246/964/АВ/ТД-ФС/06 від 03.01.2019 року, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, якою на ТОВ "Владіс Груп" накладено штраф у розмірі 335 070,00 гривень.
Також, 12.02.2019 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Владіс Груп" про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:
- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН2246/964/АВ/ТД-ФС/06 від 03.01.2019 року, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю "Владіс Груп" накладено штраф у розмірі 335 070,00 гривень.
В обґрунтування своїх вимог позивач, зазначив, що відповідачем неправомірно застосовано штрафну санкцію, оскільки її винесено на підставі необґрунтованих висновків, які були складені за наслідками перевірки порушення законодавства про працю. Позивач вважає, що постанова про накладення штрафу №ДН2246/964/АВ/ТД-ФС/06 від 03.01.2019 року є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає чинному законодавству та прийнята на підставі хибних висновків, до яких дійшов відповідач в ході проведення перевірки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Владіс Груп" про забезпечення адміністративного позову у справі № 160/1434/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Владіс Груп" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № ДН2246/964/АВ/ТД-ФС/06 від 03.01.2019 року, було відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/1434/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Владіс Груп" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ДН2246/964/АВ/ТД-ФС/06 від 03.01.2019 року та призначено підготовче судове засідання на 26.02.2019 року.
26.02.019 року розгляд справи відкладено до 19.03.2019 року.
05.03.2019 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог, в обґрунтування своєї позиції зазначив про те, що Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було проведено інспекційне відвідування Товариства з питань оформлення трудових відносин. Так, в ході проведеного інспекційного відвідування позивача, були встановлені порушення вимог діючого законодавства. За наслідками встановлених обставин, відповідачем складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДН2246/964/АВ від 10.12.2018 року. На підставі цього акту №ДН2246/964/АВ від 10.12.2018 року було винесено Припис про усунення виявлених порушень №ДН2246/964/АВ/П від 10.12.2018 року, а також оскаржувану постанову про накладення штрафу № ДН2246/964/АВ/ТД-ФС/06 від 03.01.2019 року. Відповідач вважає, що оскаржувана постанова №ДН2246/964/АВ/ТД-ФС/06 від 03.01.2019 року є правомірною, та такою, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим, підстави для її скасування відсутні.
19.03.2019 року позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що висновки відповідача, які викладені в акті перевірки № ДН2246/964/АВ від 10.12.2018 року, не відповідають дійсності, на підставі якого була прийнята оскаржувана постанова №ДН2246/964/АВ/ТД-ФС/06 від 03.01.2019 року. Крім того, зазначив, про те, що під час здійснення інспекційного відвідування інспектором було порушено норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
19.03.2019 року по справі оголошено перерву до 28.03.2019 року.
Ухвалою суду від 28.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 28.03.2019 року.
28.03.2019 року представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на доводи наведені у позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання проти позову заперечував, зазначив про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
07.12.2018 року на посадових осіб, визначених в наказі №1109-І від 07.12.2018 року, виписано направлення на проведення інспекційного відвідування №460 у термін з 07.12.2018 року по 10.12.2018 року.
Отже, у період з 07.12.2018 року по 10.12.2018 року на підставі наказу №1101-І від 07.12.2018 року та направлення на проведення інспекційного відвідування №460 від 07.12.2018 року посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області було проведено інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю ТОВ «Владіс Груп».
07.12.2018 року відповідачем було прийнята вимога про надання документів №ДН2269/964/НД, з якої вбачається, що директора ТОВ «Владіс Груп» - ОСОБА_6 було зобов'язано у строк до 09 год. 00 хв. 10.12.2018 року надати відповідні документи для проведення інспекційного відвідування, а саме:
- договір ЦПХ за період з 01.01.2018 року - 07.12.2018 року;
- табель обліку використання робочого часу працівників за період 01.01.2018 року по 07.12.2018 року;
- накази на призначення, звільнення (переведення, щорічні відпустки) за період 01.01.2018 року по 07.12.2018 року;
- акти прийняття-здачі виконаних робіт за договорами ЦПХ за період з 01.01.2018 року по 07.12.2018 року та відповідна оплата за цими актами;
- пояснення директора відносно виконавців робіт за договорами ЦПХ;
- штатний розпис на момент отримання Дозволів № 0911.17.12, № 0912.17.12 та Ліцензії № 280642 (Серія АЕ);
- повідомлення до ДФС про прийняття працівників на роботу за період 01.01.2018 року- 07.12.2018 року;
- посадові інструкції, особисті данні керівника, головного бухгалтера (копію паспорта, ідентифікаційного коду);
- довідку облстату;
- звіт 1 ДФ за період 01.01.2018 року по 07.12.2018 року;
- звіт ЄСВ за період з 01.01.2018 року по 07.12.2018 року.
Ця вимога про надання документів № ДН2269/964/ДН від 07.12.2018 року була направлена на адресу товариства рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
10.12.2018 року посадовими особами ГУ Держпраці у Дніпропетровській області було проведено інспекційне відвідування ТОВ «Владіс Груп», за результатами якого було складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ДН2246/964/АВ від 10.12.2018 року (далі-Акт перевірки).
Згідно висновків акту перевірки № ДН2246/964/АВ від 10.12.2018 року було встановлено такі порушення ч.1, ч.3 ст. 24 КЗпП України, шляхом допущення до роботи працівників, без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власником або уповноваженим ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в поярку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За результатами розгляду означених заперечень ГУ Держпраці у Дніпропетровській області було відмовлено у задоволенні вказаних заперечень, що підтверджується листом №2734-1/4.1-4 від 21.12.2018 року.
З метою усунення виявлених порушень, ТОВ «Владіс Груп» та на підставі Акта перевірки Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було винесено Припис №ДН2246/964/АВ/П від 10.12.2018 року про усунення виявлених порушень законодавства про працю та зобов'язано товариство усунути порушення ч.1, ч.3 ст. 24 КЗпП України у термін до 20.12.2018 року.
20.12.2018 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою на Припис про усунення виявлених порушень № ДН2246/964/АВ/П від 10.12.2018 року.
Рішенням Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про розгляд скарги ТОВ «Владіс Груп» на Припис головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Драган Я.А. від 10.12.2018 року № ДН2246/964/АВ/П, згідно якого скаргу товариства на припис від 10.12.2018 року №ДН2246/964/АВ/П було залишено без задоволення.

Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову №ДН2246/964/АВ/ТД-ФС-06 від 03.01.2019 року про накладення на ТОВ «Владіс Груп» штрафу в сумі 335 070,00 грн. на підставі ч.1,3 ст.24 Кодексу законів про працю України.

Позивач вважає вказану постанову про накладення штрафу необґрунтованою та такою, що не відповідає положенням чинного законодавства, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295).

Пунктом 2 Порядку №295 визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці:

Держпраці та її територіальних органів: виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Згідно з п.19 та п.20 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

У відповідності до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів, а саме засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами.

Таким чином, видання наказу про прийняття на роботу та подання повідомлення до ДФС є невід`ємними етапами оформлення трудових відносин, недотримання яких є фактичним допуском працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Відповідно ст.626 ЦК України цивільно-правовий договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Основною ознакою відмінності цивільно-правових відносин від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, а метою є отримання певного матеріального результату.

Особа, яка працює на підставі цивільно-правового договору, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язується виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що підставою для призначення інспекційного відвідування стало повідомлення правоохоронних органів про порушення позивачем законодавства про працю наданого листом Управлінням Служби Безпеки України у Дніпропетровській області (вх.№ 18395 від 30.11.2018 року Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області) щодо неналежного оформлення найманих працівників, за № 2269 внесення до реєстру інспекційних відвідувань.

Отже, підставою для винесення наказу «Про проведення інспекційного відвідування» № 1109-І від 07.12.2018 року є повідомлення правоохоронних органів про порушення позивачем законодавства про працю наданого листом Управлінням Служби Безпеки України у Дніпропетровській області щодо неналежного оформлення позивачем найманих працівників.

Так, на підставі наказу № 1109-І від 07.12.2018 року та направлення на проведення інспекційного відвідування №460 від 07.12.2018 року посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області було проведено інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю ТОВ «Владіс Груп», за результатами якого було складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ДН2246/964/АВ від 10.12.2018 року (далі-Акт перевірки).

Відповідно до висновків акту перевірки № ДН2246/964/АВ від 10.12.2018 року посадовими особами відповідача було встановлено, що у присутності співробітників СБУ у Дніпропетровській області 07.12.2018 року об 10.45 год. за адресою: 49000, м. Дніпро, вул.Троїцька, 4 зафіксовано фактичне виконання будівельно-монтажних робіт трьома працівниками, які були вдягнуті у спецодяг. Разом із тим, був встановлений вантажопідйомний автомобіль із краном (засобом для підняття) та підготовлені інструменти для виконання робіт.

З особистих письмових пояснень отриманих 07.12.2018 року о 11.00 год від директора товариства - ОСОБА_7 в присутності співробітників СБУ у Дніпропетровській області, було з'ясовано, що ОСОБА_7 працює на посаді монтажника у ТОВ «Владіс Груп» на об'єкті площа Троїцька, 4 з режимом роботи з 09.00 год до 17.00 годин.

Керівництвом підприємства під час вибіркової перевірки було надано наказ № 04-к від 06.12.2018 року, про прийняття ОСОБА_8 до ТОВ «Владіс Груп» на посаду різноробочого з 07.12.2018 року.

Повідомлення про прийняття гр. ОСОБА_7 на роботу до товариства в ДПІ в Шевченківському району в м. Дніпрі спрямовано 07.12.2018 року (за інформацією ДПІ Шевченківського району м. Дніпра о 13:34 год), тобто після фактичного допуску працівника до роботи та надання пояснень, що свідчить, як зазначає відповідач, про недотримання роботодавцем порядку прийняття на роботу працівника, тобто працівника гр. ОСОБА_7 фактично було допущено до роботи з 07.12.2018 року без повідомлення територіального органу ДФС у Дніпропетровській області.

Також, відповідач зазначає, про те, що з особистих письмових пояснень отриманих 07.12.2018 року об 11.00 год. від гр. ОСОБА_9 в присутності співробітників Управління СБУ у Дніпропетровській області, контролюючим органом було з'ясовано, що гр. ОСОБА_9 працює на посаді монтажника у ТОВ «Владіс Груп» на об'єкті площа Троїцька, 4, з режимом роботи з 09.00 год. до 17.00 годин.

ТОВ «Владіс Груп» під час вибіркової перевірки було надано наказ № 04-к від 06.12.2018 року, про прийняття на роботу гр. ОСОБА_9 до ТОВ «Владіс Груп» на посаду різноробочого з 07.12.2018 року.

Повідомлення про прийняття гр. ОСОБА_9 на роботу до товариства в ДПІ в Шевченківському району в м. Дніпрі спрямовано 07.12.2018 року (за інформацією ДПІ Шевченківського району м. Дніпра о 13:34 год), тобто після фактичного допуску працівника до роботи та надання пояснень.

З особистих письмових пояснень отриманих 07.12.2018 року о 11.00 год. від гр.ОСОБА_10 в присутності співробітників Управління СБУ у Дніпропетровській області, контролюючими особами відповідача було з'ясовано, що ОСОБА_10 стажується перший день на посаді монтажника у ТОВ «Владіс Груп» на об'єкті площа Троїцька, 4, з режимом роботи з 09.00 год. до 17.00 години.

Так, з акту перевірки вбачається, що керівництвом підприємства 10.12.2018 року №б/н, були надані письмові пояснення, з яких вбачається, що ОСОБА_10 не є працівником товариства, жодні договори підприємство не укладало, до роботи він не допускався та її не проводив.

Отже, на підставі вищезазначеного, та на підставі висновків акту інспекційного відвідування, відповідачем було встановлено, що позивачем ТОВ «Владіс Груп» фактично було допущено до роботи працівників - ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10 - без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги ст.24 КЗпП України, та п.2 ч.5 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення», відповідно до якої роботодавцям заборонено застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

10.12.2018 року ОСОБА_6 - директор ТОВ «Владіс Груп» надала пояснення відносно виконавців робіт за договором ЦПХ, на виконання вимоги № ДН2269/964/НД від 07.12.2018 року.

З вказаних пояснень директора товариства вбачається, що у ТОВ «ВЛАДІС ГРУП» періодично виникає необхідність в одночасному виконанні зобов'язань за підрядними договорами при неможливості задіяння лише штатних працівників через їх зайнятість у систематичній роботі підприємства. Враховуючи це, у ТОВ «ВЛАДІС ГРУП» як замовника періодично виникає необхідність в укладенні цивільно - правових договорів на виконання конкретно визначеного об'єму робіт за певний строк власними силами виконавця та з застосуванням їх власної техніки та матеріалів.

Необхідність у виконанні конкретної частини робіт обмежується об'ємом робіт визначеним у цивільно-правовому договорі та вичерпується в момент підписання сторонами акту приймання -передачі виконаних робіт.

Так, керівник ТОВ «Владіс Груп» зазначає, що з 01.01.2018 року по 07.12.2018 року виникла необхідність в укладенні шести договорів на виконання робіт з додатками та доповненнями, а саме: Договір про виконання робіт № 1605/1 від 16 травня 2018 року укладений з ОСОБА_11, Договір про виконання робіт № 1605/2 від 16 травня 2018 року укладений з ОСОБА_12, Договір про виконання робіт № 1605/3 від 16 травня 2018 року укладений з ОСОБА_13, Договір про виконання робіт № 1605/4 від 16 травня 2018 року укладений з ОСОБА_14, Договір про виконання робіт № 0111/1 від 01 листопада 2018 року укладений з ОСОБА_9, Договір про виконання робіт № 0111/2 від 01 листопада 2018 року укладений з ОСОБА_7 На підставі договору підряду № 143/18 від 27 листопада 2018 року укладеного між Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради як замовником та ТОВ «ВЛАДІС ГРУП», як підрядником на виконання поточного ремонту фасаду будинків за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, 4 та м. Дніпро, площ. Троїцька, 4.

На виконання частини вказаних вище робіт з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було укладено Договір про виконання робіт №0111/1 від 01 листопада 2018 року та Договір про виконання робіт № 0111/2 від 01 листопада 2018 року. 20 листопада 2018 року до вищевказаних договорів було внесено зміни шляхом укладання додаткових угод № 1 та № 2, на підставі, яких було внесено зміни до вищевказаних договорів про виконання робіт від 01.11.2018 року.

06 грудня 2018 року товариством було видано наказ про прийняття на роботу ОСОБА_9, ОСОБА_8 на посади різноробочих з 07.12.2018 року з окладом, згідно штатного розкладу, підстава - заява ОСОБА_9 від 06.12.2018 року, заява ОСОБА_8 від 06.12.2018 року.

Згідно повідомлення про прийняття гр. ОСОБА_9 та грн ОСОБА_7 на роботу до товариства в ДПІ в Шевченківському району в м. Дніпрі спрямовано 07.12.2018 року (за інформацією ДПІ Шевченківського району м. Дніпра о 13:34 год), тобто після фактичного допуску працівників до роботи, що свідчить про недотримання роботодавцем порядку прийняття на роботу працівника, а отже, позивачем фактично було допущено вказаних працівників до роботи з 07.12.2018 року без повідомлення територіального органу ДФС у Дніпропетровській області (а.с.131)

Отже, з урахуванням вищезазначеного позивачем було допущено до роботи вказаних осіб без належного їх оформлення.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 1.1 розділу 1. «Предмет договору» з врахуванням змін, внесених додатковими угодами від 20 листопада 2018 року та 06 грудня 2018 року, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання виконувати поточний ремонт фасаду за адресою вул. Троїцька, 4, площа буд. 4 у м. Дніпро (а.с.49-50, 54-55).

При цьому, у п. 1.2 розділу 1. «Предмет договору» в разі виробничої необхідності за вказівкою замовника виконавець надає послуги в нічний час, у вихідні, святкові та неробочі дні.

Так, відповідно до Відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) основним видом діяльності ТОВ «Владіс Груп» є код КВЕД: 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; Код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельниїда матеріалами та санітарно-технічними виробами; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

При цьому, як основний зазначено код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

Однак, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що в укладених договорах про виконання послуг від 01.11.2018 року із гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 взагалі не було визначено обсяг виконуваної роботи, а лише обумовлено у вигляді зобов'язання виконувати роботи (надавати послуги), що вказує на те, що предметом договорів є процес праці, а не її кінцевий результат.

Також, у договорах не було зазначено, який саме результат роботи повинен передати виконавець замовнику, а процес праці не передбачає будь-якого кінцевого результату. Жодним пунктом договору не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні були бути відображені в акті їх приймання.

Крім того, в укладених договорах не містяться і відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинен передати виконавець замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик, не встановлено строку виконання робіт.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що договори про виконання робіт № 0111/1 та № 0111/2 від 01.11.2018 року, укладені позивачем з гр. ОСОБА_9, та гр. ОСОБА_8, мають ознаки трудового характеру, про що також не заперечує і сам позивач, при цьому зазначивши, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 були прийняті до ТОВ «Владіс Груп» на посади різноробочого після проведення інспекційного відвідування з 07.12.2018 року та продовжують виконувати роботу вже за трудовим договором.

Отже, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач фактично допустив працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Також, слід зазначити про те, що позивач у позовній заяві посилається на те, що п.1.1 Договорів про виконання робіт від 01 листопада 2018 року, Додатковою угодою № 1 від 20.11.2018 року та Додатковою угодою № 2 від 06.12.2018 року було встановлено обсяг виконання підрядниками гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_8, згідно яких, сторони дійшли згоди викласти п.1 Договору у такій редакції:

«1.1.Замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання самостійно та на власний ризик виконати роботи, по об'єкту, який знаходиться за адресою: вул. Троїцька, буд.4 пл. Троїцька, буд.4 у м. Дніпро».

Пунктом 2.1., п. 2.3. Договору визначено порядок приймання - передач виконаних робіт за договором - за Актом приймання - передачі виконаних робіт.

Актом приймання-передачі виконаних робіт до Договору від 07.12.2018 року встановлено обсяг конкретно виконаних робіт за Договором.

Відповідно до Додаткової угодою № 1 від 20.11.2018 року до договору про виконання робіт від 01.11.2018 року сторони дійшли згоди викласти п.2.1 Договору в наступній редакції: «2.1. За виконання робіт визначених п.1.1. даного Договору Замовник зобов'язаний сплатити Виконавцю винагороду у розмірі 1300,00 грн. на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт».

Згідно Додаткової угоди № 2 від 06.12.2018 року до договору про виконання робіт від 01.11.2018 року сторони дійшли згоди викласти п.2.1 Договору в наступній редакції: «2.1. За виконання робіт визначених п.1.1. даного Договору Замовник зобов'язаний сплатити Виконавцю винагороду у розмірі 1500,00 грн. на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт».

Так, під час розгляду справи, в судовому засіданні, позивачем були надані та долучені до матеріалів справи копії видаткових касових ордерів від 07.12.2018 року, виписаних ТОВ «Владіс Груп», на суму сплати гр. ОСОБА_9 та гр.ОСОБА_8 на суму по 1207,50 грн., кожному окремо, із зазначенням підстави виплати - винагорода за Договором ЦПХ №0111/2 від 01.11.2018 року та винагорода за Договором ЦПХ № 0111/1 від 01.11.2018 року. Проте, слід зазначає, що під час проведення інспекційного відвідування ці видаткові ордери від 07.12.2018 року посадовим особам відповідача надані не були, отже, відповідач дійшов обґрунтованих висновків, за наявними матеріалами, про порушення позивачем ТОВ «Владіс Груп» трудового законодавства.

Щодо гр. ОСОБА_10, висновки, викладені в акті інспекційного відвідування №ДН2246/964/АВ від 10.12.2018 року, про те, що гр. ОСОБА_10 фактично було допущено до роботи працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, не спростовані позивачем.

Так, згідно пояснень гр. ОСОБА_10, які наявні у матеріалах справи, останній стажується перший день на посаді монтажника у ТОВ «Владіс Груп» на об'єкті площа Троїцька, 4, з режимом роботи з 09.00 год. до 17.00 години.

Проте, вимогами КЗпП України не передбачено проходження стажування особою, яка бажає працевлаштуватися шляхом укладання трудового договору, для перевірки її кваліфікації та навиків роботи або отримання таких.

Стажування в рамках професійного навчання зареєстрованих безробітних (професійна підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації, спрямовані на здобуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок) в цілях придбання практичних навиків, необхідних для виконання посадових обов'язків, може бути організоване за наявності відповідного договору між роботодавцем, претендентом на посаду (безробітним) і державним центром зайнятості (ст. 35 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI).

Відповідно до ст. 26 КЗпП України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.

Однак в період випробування на працівників поширюється законодавство про працю.

Отже, враховуючи вищезазначене, позивачем ТОВ «Владіс Груп» було допущено працівника, а саме гр. ОСОБА_10 без належного оформлення, що в свою чергу тягне за собою порушення товариством трудового законодавства.

Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 визначається механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.2-7 ст.53 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Так, з урахуванням вищевикладеного та абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України та п.8 Порядку №509, суд дійшов висновку про те, що відповідачем було правомірно винесеного постанову №ДН2246/964/АВ/ТД-ФС/06 від 03.01.2019 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами в розмірі 335 070,00 гривень.

Щодо доводів позивача про обов'язковість попереднього повідомлення про проведення інспекційного відвідування, слід зазначити про таке.

Відповідно до п. 8 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до п. 9 Порядку № 295 саме під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Крім того, відповідно до п. 11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, в тому числі, під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

Відповідно до п. 12 Порядку № 295 вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.

Згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення № 96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки службових і адміністративних приміщень юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб.

У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов'язків.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, та положень чинного законодавства твердження позивача ТОВ «Владіс Груп» щодо обов'язковості попереднього повідомлення про проведення інспекційного відвідування не є обґрунтованими.

Щодо доводів позивача про недотримання процедури проведення інспекційного відвідування, як підстави скасування постанови про накладення штрафу.

Судом встановлено, що 07.12.2018 року з урахуванням приписів ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п. 5 Порядку № 295 першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області видано наказ № 1109-І про призначення інспекційного відвідування.

Із долученого до матеріалів справи направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування/невиїзного інспектування об'єкту відвідування від 07.12.2018 року № 460, судом встановлено, що воно вручено позивачеві, 07.12.2018 року, інспекційне відвідування проведено у присутності позивача, що підтверджується його особистим підписом в акті перевірки (а.с.24).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що проведення заходу державного нагляду у вигляді інспекційного відвідування здійснено відповідачем на підставі та у спосіб, визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року.

Аналогічний висновок викладений в постанові ВС від 23.03.2018 року у справі №697/2073/17(провадження №К/9901/2769/18).

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно до п.1, 3 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд дійшов висновку, про те, що викладені висновки відповідача у акті інспекційного відвідування № ДН2246/964/АВ від 10.12.2018 року, що правовідносини між ТОВ «Владіс Груп» та ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 носять ознаки притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманими працівниками, а дії позивача щодо надання трудовим договорам форми цивільно-правового договору шляхом його укладення порушують вимоги ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України та перешкоджають реалізації працівником його права на працю, гарантованого Конституцією України та КЗпП України, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, право на здорові і безпечні умови праці, на об'єднання в професійні спілки.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що відповідачем доведено належними доказами факт порушення позивачем вимог трудового законодавства, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу, винесену ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, від 03.01.2019 року № ДН2246/964/АВ/ТД-ФС-06 скасуванню не підлягає, а у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Владіс Груп" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ДН2246/964/АВ/ТД-ФС/06 від 03.01.2019 року, слід відмовити.

Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 2, ст. 7, ст.ст. 72 - 77, ст. 139, ст. ст. 241 - 246, ст. 250, ст. 255, ст.ст. 292 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Владіс Груп" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ДН2246/964/АВ/ТД-ФС/06 від 03.01.2019 року - відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Владіс Груп" (49000, м.Дніпро, вул. Старокозацька, 48, оф. 102, ).

Відповідач: Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області (49050, м.Дніпро, вул. Казакова, 3, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 02.04.2019 року.

Суддя В.В Ільков