Справа № 640/5319/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 квітня 2019 року м. Київ № 640/5319/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до 1. Міністерства внутрішніх справ України, 2. Прокуратури міста Києва в особі Київської місцевої прокуратури №10
третя особа: Головне управління Національної поліції у м. Києві в особі Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві
про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури міста Києва в особі Київської місцевої прокуратури №10, третя особа: Головне управління Національної поліції у м. Києві в особі Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві, з вимогами про:

- визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо включення до складу інформаційних ресурсів Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України та до розділу «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України відомості про розшук ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, як особи, яка переховується від органів влади та яка обвинувачується за ч.4 ст.358, ч. 4 ст.190 та ч.2 ст.209 КК України по кримінальному провадженню № 0005027 від 03.05.2018, період розшуку з 19.10.2018 року по 22.01.2019 року;

- зобов'язання Міністерство внутрішніх справ України вилучити зі складу інформаційних ресурсів Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України та до розділу «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України відомості про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала в розшуку з 19.10.2018 року по 22.01.2019 року;

- визнання протиправною бездіяльності Прокуратури м. Києва в особі Київської місцевої прокуратури №10 щодо не вилучення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в Київській області, громадянки України, як особі, якій повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 та ч.2 ст.209 КК України по кримінальному провадженню № 0005027 від 03.05.2018;

- зобов'язання Прокуратури м. Києва в особі Київської місцевої прокуратури № 10 вилучити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в Київській області, громадянки України, як особі, якій повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 та ч.2 ст.209 КК України по кримінальному провадженню №0005027 від 03.05.2018 року;

- визнання протиправними дій Прокуратури м. Києва в особі Київської місцевої прокуратури №10 щодо винесення постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 19.10.2018 року по кримінальному провадженню №0005027 від 03.05.2018 року.

Відповідно до п.1, п.2 п.3, п.6 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Утвердження правової держави відповідно до приписів ст.1, другого речення ч.3 ст.8, ст.55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір, згідно п.2 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У п.7 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Статтею 19 КАС України встановлено перелік справ у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів (частина перша), а також перелік справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів (частина друга).

Зокрема, відповідно до п.2 ч.2 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст.27 ч.4 ст.190, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.2 ст.209, ч.2 ст.209 КК України.

03.05.2018 року відомості про кримінальне провадження № внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

24.07.2018 року Прокурором міста Києва складено повідомлення про підозру ОСОБА_1

19.10.2018 року Київською місцевою прокуратурою №10 прийнято постанову про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_1.

Як вбачається з позовної заяви, спірні правовідносини, стосуються дій та бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України та Київської місцевої прокуратури №10 щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і вилучення таких відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань та щодо винесення постанови про оголошення розшуку підозрюваного.

Разом з тим, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ст.1 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК України).

У ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відпоідно до п.16 ч.3 ст.42 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений має право оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України встановлені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

При цьому, незважаючи на те, що відповідною правовою нормою не передбачено на етапі досудового розслідування оскарження дій щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та дій щодо прийняття постанови про оголошення розшуку підозрюваного, даний факт не робить даний спір публічно - правовим, адже його суб'єктний склад та характер спірних правовідносин не відповідають вимогам КАС України.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Прокуратури м. Києва в особі Київської місцевої прокуратури № 10 щодо не вилучення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про ОСОБА_1, зобов'язання Прокуратуру м. Києва в особі Київської місцевої прокуратури № 10 вилучити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про ОСОБА_1 та визнання протиправними дії Прокуратури м. Києва в особі Київської місцевої прокуратури № 10 щодо винесення постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 19.10.2018 по кримінальному провадженню № 0005027 від 03.05.2018 не підлягають розгляду адміністративним судом.

При цьому, суд приймає до уваги позицію позивача, що вимоги щодо включення/вилучення до/зі складу інформаційних ресурсів Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України та до розділу «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України підлягають розгляду адміністративним судом, оскільки Міністерство внутрішніх справ України під час внесення відповідної інформації до бази даних виконує управлінські функції.

Відповідно до ч.4 ст.172 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п.6 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Крім того, суд звертає увагу на те, що про наявність об'єднаних в одне провадження вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, позивач вже попереджалась ухвалою у справі №640/1507/19.

Відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись п.6 ч.4 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури міста Києва в особі Київської місцевої прокуратури №10, третя особа: Головне управління Національної поліції у м. Києві в особі Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовні матеріали невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.А. Добрівська