Справа № 200/2672/19-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 р. Справа№200/2672/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

за участю представників сторін:

від відповідача - Ярова С.Е. - довір. від 05.03.2019 року № д16/10

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Приватного

акціонерного товариства «Азовзагальмаш»

до відповідача Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Азовзагальмаш» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 15.11.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в сумі 29278234 грн.74 коп. та зобов'язання сплатити штрафну (фінансову) санкцію з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в сумі 7319558 грн. 68 коп., в частині нарахування суми податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у розмірі 4432141 грн. 10 коп. за період з січня по травень 2016 року.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, нараховуючи орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності за період з січня 2016 року по травень 2016 року, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством.

Зазначає, що Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введене в дію Рішення РНБО України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

Наполягає на тому, що ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» передбачене звільнення суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Вказує на те, що, оскільки позивач знаходиться на території, де здійснювалась антитерористична операція, він звільнений від сплати орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності на час проведення АТО в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що рішення, які оскаржуються, прийняті в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Наполягає на тому, що на позивача у справі покладений обов'язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати суми податків, зборів та обов'язкових платежів.

Враховуючи наведене, просить в задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд з'ясував наступні обставини справи.

ПрАТ «Азовзагальмаш» перебуває на обліку в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (), зареєстроване за юридичною адресою: 87535, Донецька область, м. Маріуполь, пл. Машинобудівників, 1 (а.с. 33-41).

ПрАТ «Азовзагальмаш» 18.02.2016 року надало до Маріупольської ОДПІ (Іллічівське відділення) звітну декларацію з плати за землю за 2016 рік (а.с. 31-32).

26.10.2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області здійснена документальна позапланова виїзна перевірка ПрАТ «Азовзагальмаш» за податкового законодавства - за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, валютного та іншого законодавства - за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, на підставі якої складений акт № 1233/05-99-14-04/13504334 (а.с. 9-20).

Під час перевірки податковим органом встановлені порушення ПрАТ «Азовзагальмаш», зокрема, ст. 288, ст. 289 Податкового кодексу України в частині заниження орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності:

- у сумі 29278234 грн. 74 коп. в тому числі: за 2016 рік на суму 10637138 грн. 65 коп. за 2017 рік на суму 18641069 грн. 09 коп. до місцевого бюджету Кальміуського району міста Маріуполя;

- у сумі 64361 грн. 78 коп. в тому числі за 2015 рік на суму 14858 грн. 58 коп. за 2016 рік на суму 48955 грн. 40 коп. за 2017 рік на суму 51892 грн. 72 коп. за 1 квартал 2018 року на суму 5642 грн. 30 коп. до місцевого бюджету Центрального району міста Маріуполя;

- у сумі 147984 грн. 17 коп. в тому числі за 2015 рік на суму 34162 грн. 87 коп за 2016 рік на суму 48955 грн. 40 коп. за 2017 рік на суму 51892 грн. 72 коп. за 1 квартал 2018 року на суму 12973 грн. 18 коп. до місцевого бюджету Приморського району міста Маріуполя.

На підставі висновків перевірки ГУ ДФС у Донецькій області прийняте податкове повідомлення - рішення від 15.11.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в сумі 29278234 грн.74 коп. та зобов'язання сплатити штрафну (фінансову) санкцію з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в сумі 7319558 грн. 68 коп. (а.с. 21).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить скасувати податкове повідомлення - рішення в частині нарахування суми податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у розмірі 4432141 грн. 10 коп. за період з січня по травень 2016 року, оскільки вважає його таким, що прийняте з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на позивача у справі покладений обов'язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків.

Суд вважає помилковим висновок відповідача про порушення позивачем норм чинного податкового законодавства щодо нарахування суми орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за період з січня 2016 року по травень 2016 року, виходячи з наступного.

Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введене в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення Антитеррористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Абзацем 2 статті 1 зазначенного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 02.12.2015 року № 1275-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, м. Маріуполь Донецької області віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Як зазначалось раніше, позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м. Маріуполь Донецької області.

Статтею 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що під час проведення антитерористичної операції звільнити суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно абз. 1 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час спірних взаємовідносин Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО тривав.

Оскільки позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м. Маріуполя Донецької області - у населеному пункті, на території якого здійснюється антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції на час спірних правовідносин тривав, нормою прямої дії Закону суб'єкти господарювання, які здійснювали діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнені від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, суд вважає, що, приймаючи рішення, яке оскаржується, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо прийняття рішення, яке оскаржується, в розумінні зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність рішення органу владних повноважень в частині нарахування суми податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у розмірі 4432141 грн. 10 коп. за період з січня 2016 року по травень 2016 року, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (, юридична адреса: 87535, Донецька область, м. Маріуполь, пл. Машинобудівників, 1) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 15.11.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в сумі 29278234 грн.74 коп. та зобов'язання сплатити штрафну (фінансову) санкцію з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в сумі 7319558 грн. 68 коп., в частині нарахування суми податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у розмірі 4432141 грн. 10 коп. за період з січня по травень 2016 року - задовольнити повністю.

Податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 15.11.2018 року № про збільшення Приватному акціонерному товариству «Азовзагальмаш» суми грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в сумі 29278234 грн.74 коп. та зобов'язання сплатити штрафну (фінансову) санкцію з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в сумі 7319558 грн. 68 коп. в частині нарахування суми податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у розмірі 4432141 грн. 10 коп. за період з січня по травень 2016 року - визнати протиправним та скасувати.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області (, юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114) (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (, юридична адреса: 87535, Донецька область, м. Маріуполь, пл. Машинобудівників, 1) судові витрати в розмірі 19210 (дев'ятнадцять тисяч двісті десять) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Давиденко Т.В.