Справа № 2040/7874/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 р.Справа № 2040/7874/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Яковенка М.М.
суддів: Лях О.П., Бегунц А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року по справі № 2040/7874/18 (головуючий 1 інстанції: Шевченко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства Оборони України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати п.128 протоколу №58 від 12.08.2016 року комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України;
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у неприйняті рішення комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України стосовно призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подати висновок за формою (додаток 13 наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 р. та наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року;
- зобов`язати Міністерство Оборони України вирішити питання про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та в Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013р., наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення;
- зобов`язати Міністерство оборони України, відповідно до ст. 382 КАС України подати у 45-денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом № 58 від 12.08.2016 року в частині повернення на доопрацювання документів відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата звільнення - 03.02.1986, дата встановлення інвалідності - 18.07.2016), номер у списку 128.
Зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат повторно подати висновок за формою (додаток 13 наказу № 530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів, Міністерству Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року та наказу Міністерства Оборони України № 530 від 14.08.2014 року.
Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо наявності підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи, відповідно до ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Відповідач, Міністерства оборони України, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апелянт наголошує, про відсутність права у позивача на призначення одноразової допомоги та пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом.
Враховуючи обраний спосіб судового захисту в межах спірних правовідносин, характер спору, положення п.20 ч.1 ст.4, ч.6 ст.12, 263 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про незначну складність цієї справи та про розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 брав участь у бойових діях на території республіки Афганістан з 1983 року по 1986 рік.
У витязі із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (Протокол №1971 від 05.05.2016 року) зазначено, що Множинні вогнепальні осколкові поранення голови та кінцівок (контузія головного мозку-1985р.) колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1965 року народження, наслідком яких стали множинні рубці в анатомічних ділянках, зазначених у висновку спеціаліста з питань СМЕ Київського міського клінічного бюро СМЕ № 1157/ж від 05.05.2016 р., що в подальшому призвело до розвитку захворювань, як наслідку перенесеної контузії: «Стійких залишкових явищ перенесеної ЗЧМТ (контузії головного мозку-1985р.) у вигляді після травматичної, гіпертонічної, атеросклеротичної та дисциркуляторної енцефалопатії ІІст., прогресуючий кризовий перебіг, з вираженим церебростенічним синдромом, двобічною пірамідною симптоматикою, вегето-судинною дисфункцією, частими (1-2 на тижд.) судинними кризами змішаного характеру (лікворно-гіпертензивними, вертебро-базилярні), мнестичними зниженням, емоційно-вольовою нестійкістю. Після травматичний церебральний арахноїдит з вираженим лікворно-гіпертензивним синдромом, вираженим вестибуло-атактичним синдромом-центральною вестибулярною дисфункцією II ст., стійко - вираженим цефалгічним синдромом. ІХС, стенокардія напруги ФКІІ, атеросклеротичний кардіосклероз, СНІІ-А, ГХ II. Ангіопатія сітківки обох очей. Розповсюджений остеохондроз хребта», що підтверджується медичними документами, - поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.
Згідно складеного висновку спеціаліста у галузі судово - медичної експертизи від 05.05.2016 року № 1157/Ж на підставі заяви ОСОБА_1 від 05.05.2016 р., при огляді виявлено: в тім`яній ділянці зліва. 1,7х0,3 см, на спинці носа в середній третині 0,5x0,2 см, на правом) скапі носа па межі середньої та верхньої третин 0,3x0,3 см, в лобній ділянці справа 1,5x0,2 см, 0,7x0,2 см, на тилі правої кисті в проекції 2 п`ясної кістки в середній третині 2x0,8 см, на передній поверхні лівого колінного суглобу 1,7x0,5 см, на переднє-зовнішній поверхні правого колінного суглобу 2,5x0,3 см. правої гомілки у верхній третині 1x3,5 см, на переднє - внутрішній поверхні її в середній 1,5x0,3 см, у нижній 1,5x1 см третинах, лівої гомілки із середній третині 2,5x1,5 см, розташовуються м`які, білесуваті, звивистої та невизначеної форми западаючі по відношенню до оточуючої шкіри рубці вказаних розмірів. Описані рубці с наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколочних поранень, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені в період проходження служби під час виконання бойових дій в 1984 - 19856 роках.
Позивачу з 18.07.2016 вперше встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з пораненням, контузією, захворюванням, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, про що видано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА за №118498.
Позивач звернувся із заявою на адресу Харківського обласного військового комісаріату про вирішення питання призначення та нарахування йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому III групи інвалідності.
Відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975), ІНФОРМАЦІЯ_3 направив до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок від 02.07.2016 за №256/ОГД щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
Розглянувши подані Харківським ОВК документи комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби дійшла висновку про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку № 975, що підтверджується копією витягу з протоколу засідання комісії МО України від 12.08.2016 року № 58.
23.03.2018 року було направлено до Харківського ОВК адвокатський запит щодо надання інформації стосовно складання та направлення висновку та документів до нього щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги гр. ОСОБА_1 .
З відповіді Харківського ОВК 29.03.2018 року № 811/ВСЗ на адвокатський запит позивачу стало відомо, що відповідно до рішення комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (протокол від 12.08.2016 року № 58) заява позивача та документи щодо виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку № 975, повернуті Департаментом фінансів Міністерства оборони України на доопрацювання.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи та надаючи оцінку судовому рішенню першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є оцінка правомірності дій відповідача щодо повернення для доопрацювання документів позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленою йому ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Спірні правовідносини між сторонами в справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII).
Так, відповідно до ст. 1 Закону №2011-ХІІ, соціальним захистом військовослужбовців є діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Отже, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби.
Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 118498 підтверджується, що позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 18.07.2016, яка настала внаслідок отримання ним поранення під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні у країні, де велись бойові дії та саме з цієї дати позивач набув право на звернення за отриманням одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону № 2011-ХІІ.
Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 16-2 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи.
Частиною 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно діючого механізму призначення і виплати одноразової грошової допомоги, визначеного як на час встановлення позивачеві інвалідності, так і на час звернення із заявою для отримання одноразової грошової допомоги (Порядок № 975), законодавцем було встановлено два альтернативні варіанти рішень, які можуть прийматися розпорядником бюджетних коштів за результатами розгляду документів особи, яка претендує на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності - призначення допомоги або відмова у її призначенні. Зазначеними нормативно-правовими актами не було надано Міноборони як розпоряднику бюджетних коштів приймати рішення про направлення документів на доопрацювання.
Проте, всупереч приписів вказаного Порядку № 975 Міністерство оборони України не прийняло рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Натомість, прийняття рішення про направлення документів на доопрацювання Порядком № 975 не передбачено.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до пункту 70 рішення у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.
Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність рішення Міністерства оборони України, оформленого відповідним протоколом. Скасування оскарженого акту суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача вірно застосовано судом на підтвердження того, що спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття.
Доводи відзиву МО України про неможливість розгляду заяви позивача через відсутність документів, які б свідчили про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження не можуть спростувати висновків суду щодо протиправності залишення поданих позивачем документів без розгляду.
Колегія суддів зауважує, що позивачем разом із заявою щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги гр. ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату було направлено копії з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (Протокол №1971 від 05.05.2016), висновку спеціаліста у галузі судово - медичної експертизи від 05.05.2016 року № 1157/Ж, довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 118498 від 18.07.2016 року, військового квитка серії НОМЕР_1 , паспорту. Копії вказаних документів також містяться в матеріалах справи.
Доказів того, що вказані документи не були надані позивачем разом із заявою щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідачами до суду не надано.
Твердження Харківського ОВК та МО України у відзивах на позов про те, що позивачем разом із заявою щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги не було додано ще й документ, який свідчить про причини та обставини поранення, є необґрунтованими, оскільки єдиним нормативним актом, який визначає перелік документів, що додаються до заяви про причини та обставини поранення є Порядок № 975, який не визначає який саме документ (медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, висновок експерта, протокол військово-лікарської комісії, довідка МСЕК, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги.
Враховуючи наведене суд вважає, що рішення Центральної військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, викладене у формі протоколу № 1971 від 05.05.2016 року, в обставинах цієї справи засвідчує відсутність в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30.01.2018 року у справі № 806/986/16 та від 25.05.2018 у справі № 729/426/17.
Щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності МОУ, яка полягає у неприйняті рішення комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України стосовно призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та зобов`язання МОУ вирішити питання про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та в Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013р., наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року, суд зазначає наступне.
Питання виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям було врегульовано статтею 16 Закону № 2011-ХІІ (в редакції, яка діяла станом на час спірних правовідносин), яка передбачала значний перелік підстав настання права на отримання одноразової допомоги, в тому числі в залежності від часу настання інвалідності.
Отже, визначення судом конкретного рішення, яке має бути прийнято суб`єктом владних повноважень за результатом розгляду заяви, за умови, що передбаченого законом рішення такий суб`єкт ще не приймав, є передчасним і не буде відповідати засадам і завданню адміністративного судочинства, яке полягає у здійснені судового контролю правомірності тих рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які ним прийняті, вчинені чи допущені.
Водночас, з огляду на виключну компетенцію (дискрецію) саме Міноборони на вирішення питання про призначення та виплату допомоги при розгляді поданих позивачем документів, оцінку та вирішення яких на час судового розгляду не було здійснено.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За таких обставин, належним способом захисту порушених прав позивача є покладення на Міністерство оборони України обов`язку повторно розглянути заяву позивача із прийняттям відповідного рішення згідно вимог законодавства.
Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Щодо строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідачами зазначено про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки витяг з протоколу було направлено позивачу в 2016 році, тоді як з даним позовом він звернувся лише у вересні 2018 року.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, оскільки жодних доказів того, що позивачу Харківським ОВК або МО України було направлено та/або ним отримано оскаржуваний протокол комісії МО України № 58 від 12.08.2016 року ще у 2016 році, відповідачами до суду не надано.
Як зазначалося судом раніше та підтверджено матеріалами справи, про оскаржуваний протокол комісії МО України № 58 від 12.08.2016 року позивачу стало відомо з листа Харківського ОВК від 29.03.2018 року № 811/ВСЗ, тоді як до суду з даним позовом позивач звернувся 20.09.2018 року в межах шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.
Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. ч.6 ст.12, 23, 31, 33, 90, 257, 263, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року по справі № 2040/7874/18 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню, а у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях А.О. Бегунц