Справа № 301/326/19
Суддя: Маркович І. І.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/326/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2019 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді - Марковича І. І.,

при секретарі - Чийпеш А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відносно нього відповідачем 04.02.2019 року винесено постанову серії ЕАВ №894177, якою накладено адміністративне стягнення за ст.122 ч. 1 КУпАП у виді штрафу за перевищення швидкості руху транспортного засобу, яка була зафіксована поліцейським на вимірювач швидкості «ТruСАМ», того ж дня копія постанови вручена водію.

З інкримінованим правопорушенням позивач не згідний, оскільки автомобіль НОМЕР_1 рухався в потоці автомобілів, швидкість була допустимою, використання лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LТІ 20/20 ТгuСАМ, серійний номер ТС000647 який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У3197-12, є неправомірним у зв'язку із виключенням даного типу засобу вимірювальної техніки із Державного реєстру наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015 року.

Як вбачається з постанови серії ЕАВ №894177 від 04.02.2019 року, складено інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 о 14.49 годині водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем ОСОБА_3 рухався в с. Барвінок в бік м. Ужгород по автодорозі М06 на 804 км з швидкістю 90 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху і межах населеного пункту на 40 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ст.122 ч. 1 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В тім, як вбачається з письмових пояснень водія ОСОБА_1, наданих на місці зупинки 04.02.2019 року, останній свою винуватість заперечував, зазначив, що рухався з допустимою швидкістю, його автомобіль рухався в потоці інших транспортних засобів, які рухалися паралельно у попутному та зустрічному напрямках, у зв'язку з чим має обгрунтовані підставі недовіряти технічному приладу вимірювання швидкості, а також інспектор поліції під час розгляду справи пре адмінправопорушення та винесення оскаржуваної постанови допустив грубі порушення вимог права особи на захист передбачених за ст. 268 КУпАП, ст. 54 Конституції України, якими гарантовано право особи при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Враховуючи фактичні обставини справи, зазначає, що під час розгляду справи із подальшим винесення постанови, ним заявлено клопотання до уповноваженої особи у порядку вимог ст. 268 КУпАП, ст. 59 КУ з приводу реалізації свого конституційного права на участь у справі адвоката на захист прав та законних інтересів. Дане клопотання відповідачем належним чином не розглянуто адвоката безкоштовної правової допомоги не залучено, справу з урахуванням заявленого клопотання не відкладено, не забезпечено можливості вільного вибору захисника, таким чином на стадії притягнення до адміністративної відповідальності допущено грубі порушення права на захист.

Крім зазначених порушень, постанова винесена у порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. 7, ст. 283 КУпАП, оскільки не вказано відомостей про те технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис скоєння правопорушення, що у такому випадку виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі, а постанова підлягає скасуванню. (Постанова ВС від 30.05.2018 у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016). У разі фіксації правопорушення технічними засобами зазначення даних про такі у постанові є обовязковими (постанова ВС/КАС №428/2769/17 (9901/1667/17) від 24.01.2019 року).

Поміж іншим, звертає увагу на ту обставину, що відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної служби не містить безпосередньої фіксації факту скоєння правопорушення позивачем п. 12.4 ПДР, оскільки відеозапис зроблено вже після зупинки автомобіля в момент розгляду справи про адміністративне правопорушення під час якого позивач категорично заперечував факт вчинення правопорушення.

На підставі наведеного, вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, що було проведено інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 з використанням лазерного вимірювача швидкості авто транспортних засобів, вчинено безпідставно та отримані технічні дані щодо швидкості покладені в основу обставин правопорушення необгрунтовано.

Зазначенні обставини вказують на формальний розгляд справи, при винесенні постанови відповідач не дав належної оцінки доводам і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин вчинення адміністративного, в зв'язку з чим просить визнати протиправною та скасувати дану постанову.

Крім цього позивач ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на його користь 3000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

Відповідач інспектор роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, я якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та тій підставі, що оскаржувана постанова винесена правомірно на підставі закону.

Розгляд справи відбувся у відсутність сторін на підставі ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, 04.02.2019 року щодо ОСОБА_1 відповідачем була винесена постанова серії ЕАВ №894177 щодо притягнення позивача, до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення швидкості руху транспортного засобу та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

З тексту постанови убачається, що позивач , 04.02.2019 року о 11 год 04 хв на 606 км автодороги М06 керуючи ТЗ марки Мітсубуші державний номерний знак НОМЕР_2 перевищив встановлену швидкість руху, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 252 та 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак при винесенні оскаржуваної постанови вказані вимоги дотримані не були.

В тім, як вбачається ОСОБА_1, наданих на місці зупинки 04.02.2019 року, останній свою винуватість заперечував, зазначив, що рухався з допустимою швидкістю, його автомобіль рухався в потоці інших транспортних засобів, які рухалися паралельно у попутному та зустрічному напрямках.

Відповідач під час розгляду справи пре адмінправопорушення та винесення оскаржуваної постанови допустив грубі порушення вимог права особи на захист передбачених за ст. 268 КУпАП, ст. 54 Конституції України, якими гарантовано право особи при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи із подальшим винесення постанови, позивачем заявлено клопотання до уповноваженої особи у порядку вимог ст. 268 КУпАП, ст. 59 КУ з приводу реалізації свого конституційного права на участь у справі адвоката на захист прав та законних інтересів. Дане клопотання відповідачем належним чином не розглянуто адвоката безкоштовної правової допомоги не залучено, справу з урахуванням заявленого клопотання не відкладено, не забезпечено можливості вільного вибору захисника, таким чином на стадії притягнення до адміністративної відповідальності допущено грубі порушення права на захист.

Крім зазначених порушень, постанова винесена у порушення вимог ст. 283 КУпАП, оскільки не вказано відомостей про те технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис скоєння правопорушення, що у такому випадку виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

Поміж іншим, суд бере до уваги ту обставину, що відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної служби не містить безпосередньої фіксації факту скоєння правопорушення позивачем п. 12.4 ПДР, оскільки відеозапис зроблено вже після зупинки автомобіля в момент розгляду справи про адміністративне правопорушення під час якого позивач категорично заперечував факт вчинення правопорушення.

Отже, при винесенні постанови відповідачем не з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чи було вчинено адміністративні правопорушення, чи винний ОСОБА_1 в їх вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, передбаченій за ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до ст.77 КАС України ним не доведено правомірність своїх дій та прийнятого рішення, належними доказами не спростовані доводи, викладені у позовній заяві.

За цих обставин, суд вважає, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення слід скасувати, а провадження в справі закрити.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача 3000 гривень моральної шкоди, то така не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не доведена моральні та фізичні заподіяні незаконними діями відповідача та причинний звязок між ними.

Керуючись ст. ст. 2, 42, 77, 90, 123, 205, 242-246, 286 КАС України,

ст. ст. 247, 251, 280, 288 та 293 КУпАП, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАБ №894177 № 532657 від 04.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Закарпатській області капралом поліції ОСОБА_2, а провадження в справі про адміністративні правопорушення закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. При цьому відповідно до п. п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : І. І. Маркович