Справа № 401/528/19
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

копія
Справа № 401/528/19 Провадження № 2-а/401/14/19

08 квітня 2019 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Мельничик Ю.С.,

з участю: секретаря Пилипенко Т.Ю.,

розглянувши в порядку спрощенного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Світловодського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 09 лютого 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП Світловодського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 та просить скасувати постанову серії ДПО18 за № 54998609 від 09 лютого 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.12, ч.ч. 1-3 ст.257, ч.5 ст.262 КАС України ухвалою суду від 25 лютого 2019 року відкрито позовне провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Світловодського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 09 лютого 2019 року, та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін (викликом) сторін.

Позиція позивача, ОСОБА_1 :

1. Позивач, ОСОБА_1, в позові просить скасувати постанову відповідача серії ДПО18 за № 54998609 від 09 лютого 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення п.16.2. ПДР України. та закрити провадження у справі.

2. Позивач свої вимоги обгрунтував тим, що 09.02.2019 року він керував автомобілем OPEL Omega 2.0 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1. Близько 11 год. 30 хв. він здійснив поворот праворуч з вулиці ОСОБА_3 на вулицю Героїв України та був зупинений інспектором СРПП старшим сержантом поліції Свігловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2, який не назвавши причину для зупинки транспортного засобу, повідомив, що має намір винести постанову про накладення адміністративного стягнення ніби за ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході. Його доводи щодо безпідставності притягнення до адміністративної відповідальності через відсутність події адміністративного правопорушення та жодного доказу вини, відповідач до уваги не взяв. Разом з тим, відповідач грубо порушив вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП та виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не здійснив, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Крім того, відповідач не надав йому можливості скористатися правами, як особі, що притягається до адміністративної відповідальності, які передбачено ст. 268 КУпАП. Також відповідачем в постанові зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, що суперечить диспозиції вказаної норми закону оскільки адміністративна відповідальність за ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Враховуючи викладене, позивач вважає складену відповідачем постанову незаконною, так як її скадено без попередження про розгляд справи, без ознайомлення його з правами та обовязкам, так як його не ознайомили зі ст. 63 Конституції України, ст.268, ст.279 КУпАП, від нього не відібрали пояснення, та в постанові не наведено доказів його вини.

3. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач надав до суду: - копію оскаржуваної постанови відповідача в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №549986 від 09 лютого 2019 року; - копію паспорта; - копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яким він керував; - копію посвідчення водія.

Позиція відповідача, поліцейського СРПП Світловодського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2:

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, без поважних причин в судове засідання не зявився повторно, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив.

З підстав ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем та відповідачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини справи:

1. 09 лютого 2019 року поліцейським СРПП Світловодського ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ДПО18 за № 54998609 від 09 лютого 2019 року про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення п.16.2. ПДР України, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що водій ОСОБА_1 09.02.2019 року керуючи автомобілем OPEL Omega 2.0 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1, близько 11 год. 30 хв. при повороті праворуч з вулиці ОСОБА_3 на вулицю Героїв України за ненадав переваги у русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході.

2. Заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП позивач, ОСОБА_1, 19 лютого 2019 року подав до суду позов про скасування вказаної постанови відповідача від 09 лютого 2019 р. Доводи позивача обгрунтовані тим, що він не допускав порушення правил дорожнього руху, відповідач - поліцейський СРПП Світловодського ВП старший сержант поліції ОСОБА_2 розглянув справу не дотримавшись вимог передбачених КУпАП, та виніс постанову за порушення п.16.2 ПДР України зазначивши також помилково кваліфікацію ч.2 ст.122 КУпАП, а не ч.1 ст.122 КУпАП.

Оцінка суду:

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджено від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України) (зі змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Суд зазначає, що оскаржуваною постановою від 09 лютого 2019 року відповідач - поліцейський СРПП Світловодського ВП старший сержант поліції ОСОБА_2 притягнув до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1, на місці розглянувши справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та виніс оскаржувану постанову серії ДПО18 №549986 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня близько 11 год. 30 хв. у м. Світловодську керуючи автомобілем OPEL Omega 2.0 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 та близько 11 год. 30 хв. здійснюючи поворот праворуч з вулиці ОСОБА_3 на вулицю Героїв України, ненадав переваги у русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п.п.16.2 ПДР України.

Відповідно до п.п.16.2 Правил дорожнього руху, які затверджено постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Суд звертає увагу, що частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Разом з цим, відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.286 КАС України, яка є спеціальною нормою до даних правовідносин, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Висновок суду:

1. Як видно зі змісту оскаржуваної постанови від 09 лютого 2019 року, відповідач притягнув до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за те, що водій ОСОБА_1 цього дня близько 11 год. 30 хв. у м. Світловодську керуючи автомобілем OPEL Omega 2.0 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 та близько 11 год. 30 хв. здійснив поворот праворуч з вулиці ОСОБА_3 на вулицю Героїв України та ненадав переваги у русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п.п.16.2 ПДР України.

Суд зазначає, що в разі порушення водієм вимог п.п. 16.2 Правил дорожнього руху України адміністративна відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, а не ч.2 ст.122 КУпАП.

Отже, вказана норма ч.2 ст.122 КУпАП не передбачає адміністративної відповідальності за ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішоходних переходах.

На підставі викладеного, суд визнає, що відповідачем в оскаржуваній постанові неправильно кваліфіковано дії водія ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, що є підставою для її скасування.

2. Суд зазначає, що відповідач не надав відзив на позовну заяву, та не надав суду докази, що водій ОСОБА_1Л, здійснючи 09 лютого 2019 року поворот праворуч з вулиці ОСОБА_3 на вулицю Героїв України ненадав переваги у русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході. Такі докази не зазначено і в оскаржуваній постанові.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Вищезазначена оскаржувана постанова Відповідача таким вимогам не відповідає, оскільки в ній не зазначено доказів якими доводиться факт вчинення ОСОБА_1 вищезазначених адміністративних правопорушень, і таких доказів не надано до постанови.

На пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі від 25 лютого 2019 року, відповідач не надіслав до суду жодних доказів, які б підтверджували обгрунтованість оскаржуваної постанови. Будь-яких доказів фото, відео фіксації правопорушення суду не надано.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, на підставі яких відповідач прийняв оскаржувану постанову.

Наявна у справі оскаржувана постанова не дає суду підстав поза сумнівом зробити однозначний висновок про те, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 або ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд звертає увагу, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами:

1) факт переходу пішоходами нерегульованогопішоходного переходу в місці зазначеному в оскаржуваній постанові;

2) факт ненадання водієм ОСОБА_1 переваги у русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході,;

3) факт участі 09 лютого 2019 року в розгляді справи про адміністративне правопорушення водія ОСОБА_4;

4) факт розяснення водієві ОСОБА_5 прав, передбачених ст.268 КУпАП;

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Суд зазначає, що відповідач на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надав до суду відзиву та будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів для доведення правомірності оскаржуваної позивачем постанови від 09 лютого 2019 року, доводи позивача не спростував, не переконав суд у правомірності прийнятої оскаржуваної постанови, так як не довів обставин, які підтверджують наявність складу правопорушень та спростовують пояснення позивача, та які б дозволили суду достовірно встановити факт вчинення порушень позивачем ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України.

Отже, в ході судового розгляду справи не здобуто доказів порушення водієм ОСОБА_1 п.п.16.2 ПДР України, а тому з переконливістю не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП або ч.2 ст.122 КУпАП, за яке постановою від 09 лютого 2019 року відповідач до нього застосував адміністративне стягнення у виді штрафу.

3. Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню так, як під час винесення оскаржуваної постанови, посадова особа не прийняла до уваги зазначені конституційні та законодавчі положення, рішення відповідачем було прийнято без доказів, які б свідчили про наявність події скоєного позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП.

За правилами статті 245 КАСУ у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень і про скасування рішення, а тому суд вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача скасувати.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, зважаючи на відсутність в діянні складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 09 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

4. Питання щодо відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 143 КАС України.

У відповідності до ст.139 КАС України та ст.288 КУпАП витрати повязані за розгляд справи віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 122, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 244-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Світловодського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 09 лютого 2019 року, - задовольнити.

Постанову поліцейського СРПП Світловодського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2, серії ДПО18 №54998609 від 09 лютого 2019 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425 грн., скасувати, провадження у справі закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та мешкає за адресою: вул. Матросова будинок №39 м. Світловодськ Кіровоградської області. РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: поліцейський СРПП Світловодського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 (адреса місця роботи: вул. В. Куцевича будинок №8 м. Світловодськ).

Суддя: підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6