Справа № 420/1440/19
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1440/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторії Сергіївни від 20.02.2019 року, ВП № 58424463:

- про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору;

- про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн.

Ухвалою суду від 03.04.2019 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання 11.04.2019 року учасники справи та/або їх представники не з'явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду. (а.с.35-37)

11.04.2019 року електронною поштою до суду від представника позивача надійшло клопотання, вхід. № ЕП/2753/19, в якому останній просить здійснити розгляд справи без участі представника головного управління (у порядку письмового провадження). (а.с.38)

Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього щодо подальшого судового розгляду за даною явкою до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.

Згідно змісту адміністративного позову (а.с.4-7), позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, із посиланням на ч. 1 ст. 4, ст. 34, п. 20 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, ст.ст. 8, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення, осіб звільнених з військової служби та деяких інших собі», ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п. 1, абз. 3 ч. 2 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», із зазначенням таких фактичних обставин, зокрема:

- рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 по справі № 1540/3859/18 позовні вимоги ОСОБА_2 до головного Управління задоволено та зобов'язано головне управління провести на виконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 13.12.2017 року в адміністративній справі № 522/19697/17 перерахунок та виплату з 05.10.2016 року ОСОБА_2 пенсії з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 80 відсотків грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії;

- позивачем на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2018, яке набрало законної сили 09.11.2018 та надійшло до головного управління 21.01.2019, ОСОБА_2 на виконання Приморського районного суду міста Одеси від 13.12.2017 по справі № 522/19697/17 було проведено 25.01.2019 перерахунок пенсії за вислугу років з 05.10.2016 з урахуванням розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення. Розмір пенсії ОСОБА_2 з 05.10.2016 становить 6209,03 грн. На виконання рішення суду нараховано доплату пенсії за період з 05.10.2016 по 21.03.2018, оскільки з 22.03.2018 ОСОБА_2 була призначена пенсія по інвалідності в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення. Нарахована доплата пенсії за вищевказаний період в сумі 12467,66 грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та Порядком введення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1;

- борг за період з 05.10.2016 по 21.03.2018 в сумі 12467,66 грн. буде виплачено після прийняття Комісією відповідного рішення та виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначених на цю мету згідно з Порядком № 649;

- оскільки виконання рішення по справі № 1540/3859/18 здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та, відповідно, Порядком № 649, головне управління наполягає на тому, що виконавчий збір щодо виконання рішення суду по справі № 1540/3859/18 не підлягає стягненню з головного управління відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно змісту відзиву на позовну заяву (а.с.41-47), відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із посиланням на ст. 19 Конституції України, ст. 18, 26, 27, 39 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 5, 6, 8 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, із зазначенням таких фактичних обставин:

- на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з 20.02.2019 перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1540/3859/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом від 08.02.2019 про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести на виконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 13.12.2017 в адміністративній справі № 522/19697/17 перерахунок та виплату з 05.10.2016 ОСОБА_2 пенсії з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 80 відсотків грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії;

- 20.02.2019 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ГУПФУ. 15.03.2019 до відділу надійшов лист ГУ ПФУ в Одеській області про часткове виконання рішення суду, а саме: проведений перерахунок. Доплата за період з 05.10.2016 по 21.03.2018 у сумі 12467,66 грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1. Перерахунок пенсії згідно з рішенням суду здійснено по 21.03.2018, у зв'язку із тим, що з 22.03.2018 ОСОБА_2 була призначена пенсія по інвалідності в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином рішення суду боржником не виконано в повному обсязі;

- оскільки, рішення частково виконано та в подальшому буде виконано у повному обсязі, тому виконавчий збір підлягає стягненню. Винесення постанови про стягнення виконавчого збору є обов'язком державного виконавця. Державний виконавець приймаючи постанову про стягнення з ГУПФУ в Одеській області виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн. за виконавчим провадженням № 58424463 від 20.02.2019 діяв на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та у межах своїх повноважень, а доводи позивача щодо відсутності підстав для винесення такої постанови є необґрунтованими та спростовуються чинним законодавством та матеріалами виконавчого провадження;

- здійснення перерахунку пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі. Право на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань. Відсутність грошових коштів у Бюджеті не є підставою невиконання рішення суду, виконання якого є обов'язковим, що передбачено статтею 129-1 Конституції України.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 року по справі № 1540/3859/18 (а.с.15-22) 08.02.2019 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 1540/3859/18 (а.с.53-54), відповідно до якого зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести на виконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 13.12.2017 року в адміністративній справі № 522/19697/17 перерахунок та виплату з 05.10.2016 року ОСОБА_2 пенсії з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 80 відсотків грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 58424463 від 20.02.2019 року (а.с.57-58) головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторією Сергіївною:

- відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1540/3859/18, виданого 08.02.2019 року Одеським окружним адміністративним судом про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести на виконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 13.12.2017 року в адміністративній справі № 522/19697/17 перерахунок та виплату з 05.10.2016 року ОСОБА_2 пенсії з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 80 відсотків грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії;

- стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 16692 грн.

20.02.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторією Сергіївною, керуючись ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято постанову у ВП № 58424463 про стягнення з боржника: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, виконавчого збору у розмірі: 16692,00 грн. (а.с.60)

Не погоджуючись з постановами від 20.02.2019 року у виконавчому провадженні № 58424463 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та про стягнення виконавчого збору, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії документів, на підтвердження часткового виконання рішення суду. (а.с.23-26)

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, та на виконання ухвали суду представником відповідача суду також надано копії матеріалів виконавчого провадження, номер за АСВП: 58424463. (а.с.50-64)

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частинами 1 та 3 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - ЗУ № 1404-VIII) (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5) та Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI (далі - ЗУ № 4901-VI).

Відповідно до ст. 1 ЗУ № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 26 ЗУ № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 ЗУ № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з абз. 1 ч. 6 ЗУ № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ № 1404-VIII у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-5 ст. 27 ЗУ № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ст. 1 ЗУ № 4901-VI цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Відповідно до ст. 2 ЗУ № 4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Відповідно до п. 8 Інструкції № 512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених в судовому засіданні обставин, а саме:

- за змістом статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» дія даного Закону поширюється на випадки виконання рішень суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, за умови, якщо боржником є орган державної влади;

- виконавчий лист № 1540/3859/18, виданий Одеським окружним адміністративним судом 08.02.2019 року, містить вимогу про зобов'язання боржника вчинити певні дії, а не стягнення коштів чи майна, що виключає можливість застосування норм Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» в процесі виконання судового рішення.

Виконавчий лист у даній справі виданий на виконання рішення зобов'язального характеру. Такий виконавчий лист передбачає одноразовий характер виконання шляхом прийняття, реєстрації, розрахункового листа та подачі органам Державного казначейства відповідних платіжних документів, а не стягнення періодичних платежів.

Зважаючи на викладене, норми пункту третього частини 5 статті 27 Закону «Про виконавче провадження», якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, не поширюються на спірні правовідносини.

Таким чином, відповідач діяв на підставі та в межах своїх повноважень.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 року по справі № 161/7037/17 (адміністративне провадження № К/9901/29888/18).

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, позивач суду не навів та не надав.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновків, що:

- позиція позивача зі спірних питань - є помилковою;

- підстав для скасування постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторії Сергіївни від 20.02.2019 року, ВП № 58424463, про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн., - немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 9, 139, 157, 194, 205, 241-246, 250, 255, 287, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ідентифікаційний код юридичної особи: 20987385) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (місцезнаходження: пл. Бориса Дерев'янка, 1, м. Одеса, 65104) про визнання протиправними та скасування постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторії Сергіївни від 20.02.2019 року, ВП № 58424463, про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн., - відмовити повністю.

Апеляційні скарги на рішення суду можуть бути подані в поряду, передбаченому ч. 6 ст. 287 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя М.Г. Цховребова

.