Справа № 520/2535/19
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

09.04.2019 року № 520/2535/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чудних С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову Красноградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо неможливості внесення доповнень до актового запису про народження №144 від 21.06.1991, викладену у Висновку про внесення змін, доповнень до актового запису цивільного стану від 05.03.2019;

- зобов'язати Красноградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до актового запису про народження №144 від 21.06.1991, складений Красноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, шляхом доповнення актового запису інформацією про "національність дитини, ОСОБА_2" - "німкеня".

Ухвалою суду від 25.03.2019 відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом, 08.04.2019 від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб'єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов'язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Таким чином, наведені норми закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись із заявою до Красноградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, бажав внести зміни до актового запису про народження № 144 від 21.06.1991, складений Красноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, шляхом доповнення актового запису інформацією про "національність дитини, ОСОБА_2" - "німкеня".

Отже позивач, заявляючи позовні вимоги фактично бажає встановити її національність та зобов'язати відповідача внести до актового запису зміни.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч. 1, 2, 3 статті 49 Цивільного кодексу України.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, тобто дій/подій, що впливають на набуття,зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У пункті 2.13 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

У цій справі позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина 1 статті 273 Цивільного кодексу України) на відображення у актовому записі інформації про належність до відповідної національності - "німкеня".

У позовній заяві відсутні доводи, передбачені частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо неправомірності вказаної відмови відповідача, крім того міститься вимога про зобов'язання відповідача доповнити актовий запис про національність.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Отже, об'єктом перевірки судом у цій справі є не дотримання відповідачем процедури розгляду звернення позивача про внесення змін до актового запису про народження й оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення, а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт належності позивача до національності - "німкеня".

Крім того, суд зазначає, що позивач просить внести зміни до актового запису про народження №144 від 21.06.1991 шляхом доповнення актового запису інформацією про "національність дитини, ОСОБА_2" - "німкеня", проте, постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 затверджено форми актових записів цивільного стану та форми відповідних свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та даними формами графа "національність дитини" не передбачена.

Таким чином, позивач у цій справі, оскаржуючи відмову Красноградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо внесення зміни до актового запису про його народження, мав намір вирішити питання про внесення змін щодо зазначення національності в уже існуючий запис про його народження, отже спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17 та від 23 січня 2019 року у справі №807/47/17, при вирішенні касаційних скарг, поданих з питань порушення предметної юрисдикції.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд зазначає, що позивачем сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією № ПН1635551 від 12.03.2019.

Відповідно до норм частини 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Тобто, вказаною нормою чітко передбачено, що у разі закриття провадження у справі, судові витрати повертаються з бюджету.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі, суд вважає за необхідне повернути сплачений судовий збір позивачу з бюджету України.

Керуючись статтями 2, 19, 160, 165, 238 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 63300, код НОМЕР_1) до Красноградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Бєльовська, буд. 94, м. Красноград, Харківська область, 63304, код 04059059) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити певні дії.

Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 63300, код НОМЕР_1) з Державного бюджету України (УК Основ"ян/мХар Основ"янсь/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37999628, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 4012, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в загальному розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп., сплачений згідно квитанції № ПН1635551 від 12.03.2019.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О.Чудних