Справа № 2а-3408/09/0970
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/760/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша» до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області, про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Остап'юк С.В.,

час ухвалення рішення: 14:06:13,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення: 28 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Калуська об'єднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області звернулася до суду із заявою про визнання виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша» до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень-травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень, виконавчого листа за №2а-3408/09/0970 від 01.02.2016 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено частково. Визнано виконавчий лист за № 2а-3408/09/0970, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 01.02.2016 в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша» до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 3 523 132 гривні.

Ухвала мотивована тим, що суд встановив відшкодування сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень-травень 2009 року в частині 3 523 132 гривень, тобто припинення обов'язку боржника в цій частині.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Калуська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині відмови у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що сума, вказана у виконавчому листі №2а-3408/09/0970, була відшкодована позивачу у добровільному порядку та в повному обсязі, що підтверджується поясненнями та доказами, які містяться в матеріалах справи. Також скаржник вважає доведеним факт вручення ТОВ «Даноша» податкового повідомлення-рішення № /0 від 29.06.2010 р. Також скаржник зазначає, що відшкодування значної частини суми, а саме 3935502,00 грн., платнику відшкодовано облігаціями внутрішньої державної позики за взаємною згодою платника податку та контролюючого органу.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.04.2010 р. постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду за наслідками розгляду адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша» до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 4 102 450 гривень позовні вимоги задоволено повністю.

Ухваленим судовим рішенням постановлено стягнути з державного бюджету через Головне управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша» (77330, вулиця Лісова, 1, село Копанки, Калуський район, Івано-Франківська область, ) заборгованість з бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень.

03.09.2013 р. ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду в даній справі залишено без задоволення, а постанову суду - без змін.

28.09.2015 р. ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2013 у справі №2а-3408/09/0970 - без змін.

28.01.2016 р. позивач звернувся із заявою про видачу виконавчих листів у цій справі, які отримав 03.02.2016 р..

04.03.2016 р. ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду поновлено товариству з обмеженою відповідальністю «Даноша» строк пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого в даній справі.

08.04.2016 р. Калуська об'єднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області звернулася до суду із заявою про визнання виданого виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

15.07.2016 р. ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 р., заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено, а виконавчий лист, виданий за судовим рішенням у цій справі визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.08.2018 р. ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.07.2016 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 р. скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В постанові Верховного Суду вказано, що у судовому процесі не було встановлено обставин наявності факту відсутності заборгованості відповідача перед позивачем за виконавчим листом. Скасовуючи рішення суду першої та апеляційної інстанції Верховний Суд зазначив, що підлягають більш ретельній перевірці доводи позивача, якими він заперечував проти поданої заяви.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до частин другої, четвертої статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відповідно до підпункту «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинного на час винесення податкового повідомлення-рішення) контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Згідно із пунктами 1.7 та 1.8 статті 1 Закону України № 168/97-ВР від 3 квітня 1997 року «Про податок на додану вартість» (чинного на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 168/97-ВР) податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом, а бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) (підпункт 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР).

Щодо відшкодування ПДВ по довідці без висновку на суму 49 038,00 грн, судом встановлено, що на час перерахування коштів за період з серпня 2005 року по серпень 2007 року Товариством було зменшено суму бюджетної заборгованості 30.01.2011 року за рахунок задекларованої суми податкового зобов'язання згідно із податковою декларацією №, що підтверджується відомостями зворотного боку облікової картки платника за 2011 рік.

На виконання вимог постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.08.2018 р. судом першої інстанції здійснено перевірку доводів позивача, якими він заперечував проти поданої заяви, витребувано у відповідача докази на підтвердження зазначених ним обставин наявності факту відсутності заборгованості за виконавчим листом в межах вказаних доводів щодо відшкодування 496 324 гривень за висновками, а також 82 994 гривень за податковим повідомленням-рішенням.

Відповідно до довідки про розмір залишку невідшкодованих сум податку на додану вартість, що рахуються в бюджетній заборгованості, яка встановлена рішенням суду від 10.03.2010 у судовій справі №2а-2781/08/0970, вказані суми відносяться до відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за період з серпня 2005 року до серпня 2007 року.

Також в матеріалах справи відсутні докази узгодження податкового повідомлення-рішення за №/0 від 29.06.2010 про зменшення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 82 994 гривні.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обов'язок боржників у сплаті позивачу бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 3 523 132 гривень відсутній у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржниками, а тому виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 01.02.2016 р. в даній адміністративній справі виконавчий лист належить визнати таким, що не підлягає виконанню в цій частині.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року у справі № 2а-3408/09/0970 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Н. В. Ільчишин
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 12.04.2019 р.