Справа № 815/3688/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

09 квітня 2019 року

справа №815/3688/16

адміністративне провадження №К/9901/38012/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів»

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у складі суддів Шляхтицького О.І., Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

у справі №815/3688/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів»

до Державної фіскальної служби України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

26 липня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - податковий орган, перший відповідач у справі) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

10 жовтня 2016 року постановою Одеського окружного адміністративного суду позов Товариства задоволено, визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України по незабезпеченню включення суми від'ємного значення 721429 (сімсот двадцять одна тисяча чотириста двадцять дев'ять) грн в розрахунок реєстраційної суми, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в системі електронного адміністрування ПДВ, збільшенню у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку ТОВ «Одеський завод залізобетонних виробів» () має право реєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення в розмірі 721429 (сімсот двадцять одна тисяча чотириста двадцять дев'ять) грн та відображенню відповідного збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Цим же судовим рішенням зобов'язано Державну фіскальну службу України включити суму від'ємного значення 721429 (сімсот двадцять одна тисяча чотириста двадцять дев'ять) грн в розрахунок реєстраційної суми, на яку TOB «Одеський завод залізобетонних виробів» () має право зареєструвати податкові накладні в системі електронного адміністрування ПДВ, збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку TOB «Одеський завод залізобетонних виробів» () має право реєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення в розмірі 721429 (сімсот двадцять одна тисяча чотириста двадцять дев'ять) грн та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

01 лютого 2017 року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду, скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року у справі № 815/3688/16, ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову Товариства.

27 лютого 2017 року Товариством подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

27 лютого 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства та витребувано справу №815/3688/16 із Одеського окружного адміністративного суду.

Податковим органом заперечення або відзив на касаційну скаргу Товариства до Суду не подавалися, що не перешкоджає її розгляду по суті.

17 березня 2017 року справа №815/3688/16 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

14 березня 2018 року справа №815/3688/16 разом із матеріалами касаційної скарги №К/9901/3812/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 39020883, перебуває на обліку податкового органу з 13 грудня 2013 року, є платником податку на додану вартість.

В січні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» придбало нерухоме і рухоме майно у власність згідно договорів купівлі-продажу нерухомого майна, з метою їх використання у своїй господарській діяльності, основні засоби введені в експлуатацію в січні 2014 року.

По факту оплати нерухомого та рухомого майно, Товариством отримані від постачальника податкові накладні: №23 від 24 січня 2014 року на суму 4602720,00 грн, №37 від 30 січня 2014 року на суму 4602 720,00 грн, №30 від 28 січня 2014 року на суму 2695560,00 грн, які зареєстровані в ЄРПН в січні 2014 року, та включені до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за січень 2014 року. Реєстр отриманих та виданих податкових накладних за січень 2014 року, направлений до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси 20 лютого 2014 року та прийнятий за реєстраційним номером документу - .

В поданій Товариством податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року відображено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість 845298 грн у рядку 24 (в залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.)

27 листопада 2014 року Товариством подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2014 року, відповідно до якого, сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість відображена у рядку 23.1.(на рахунок платника у банку) у сумі 844812 грн 00 коп.

06 грудня 2014 року Товариством подано уточнюючі розрахунки (вх. №, №) податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації за жовтень 2014 року з додатками, в якому, самостійно виявивши помилку виправлено, період виникнення суми від'ємного значення з січня 2014 року на лютий 2014 року та суму від'ємного значення відображено в рядку 24.

Також встановлено, що уточнюючі розрахунки № та № податковим органом не визнано як додаткову звітність.

29 січня 2015 року Товариством отримано повідомлення-рішення податкового органу від 26 січня 2015 року № про завищення суми бюджетного відшкодування на 813 865 (вісімсот тринадцять тисяч вісімсот шістдесят п'ять) грн та № 00031505 про завищення суми бюджетного відшкодування на 844 812 (вісімсот сорок чотири тисячі вісімсот дванадцять) грн.

Відтак, сума від'ємного значення, яка виникла у Товариства була неузгодженою та після прийняття Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" не могла бути відображена у декларації ПДВ в період з 1 січня 2015 року по грудень 2015 (до моменту узгодження суми від'ємного значення), для зарахування її у системі електронного адміністрування.

Оскаржені позивачем податкові повідомленнями-рішеннями в адміністративному порядку до Головного управління ДФС раїни в Одеській області скасовані рішеннями від 07 квітня 2015 року № 1153/10/15-32-02-07, №1154/10/15-32-10-02-07 з одночасним зобов'язанням ДПІ у Малиновському районі м. Одеси провести виїзну документальну позапланову перевірку Позивача, з питань, що стали предметом оскарження, однак, зазначені вимоги з боку ДПІ у Малиновському районі м. Одеси виконані не були.

1 липня 2016 року Товариство отримало відповідь від Державної фіскальної служби (лист №12881/6/99-99-12-03-01-15 від 09 червня 2016 року) на заяву №34 від 06 травня 2016 року про включення суми від'ємного значення 721429 (сімсот двадцять одна тисяча чотириста двадцять дев'ять) грн в розрахунок реєстраційної суми, на яку платник має право реєструвати податкові накладні в системі електронного адміністрування ПДВ, збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму величини від'ємного значення в розмірі 721429 (сімсот двадцять одна тисяча чотириста двадцять дев'ять) грн, на яку Товариство має право реєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Зміст відповіді вказує на те, що поновлені за рішенням суду уточнюючі розрахунки не приймають участі в формулі розрахунку суми, на яку платник має зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН, оскільки відповідно до вимог підпункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України, в системі електронного адміністрування ПДВ «реєстраційну суму» збільшено на залишок від'ємного значення до 31 липня 2015 року.

Позов, який вирішується у цій справі є наслідком того, що уточнюючі розрахунки № та №, якими виправлено помилку щодо періоду виникнення суми від'ємного значення з відображенням в рядку 24, не визнано як податкову звітність.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року по справі № 815/563/15 позовні вимоги Товариства задоволені у повному обсязі. Визнані неправомірними дії податкового органу щодо невизнання уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ за жовтень 2014 року, поданого 6 грудня 2014 року № . Визнані неправомірними дії податкового органу щодо невизнання уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ за жовтень 2014 року поданого 6 грудня 2014 № . Зобов'язано податковий орган визнати як податкову звітність та прийняти уточнюючі розрахунки № та №.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року вищезазначену постанову залишено без змін.

За приписами частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення судом першої інстанції), обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд апеляційної інстанції оцінюючи спірні правовідносини здійснив аналіз положень пункту 46.1 статті 46, пункту 49.8, пунктів 48.3, 48.4 статті 48, підпунктів 49.11.1, 49.11.2 статті 49, пунктів 50.1, 50.2 статті 50 Податкового кодексу України, шляхом їх послідовного викладення в постанові суду та послідовності наведення дій платника податків, пов'язаних з виконанням обов'язку щодо подання податкової декларації та можливих наслідків не визнання звітності податковою.

Податковий орган посилаючись на положення підпункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України зазначає, що зареєстрованим платникам податку суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, автоматично збільшується до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року), а з 3 серпня ДФС проведено обнуління суми податку, на яку платник має право зареєструвати розрахунок коригування в ЄРПН.

Аналізуючи наведені положення, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що реєстраційна сума в системі електронного адміністрування може бути збільшена на суму від'ємного значення, що задекларована у рядках 24, 31 податкової декларації лише за червень 2015 року, та не підлягає перерахунку у зв'язку з подальшим уточненням показників.

Суд не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, та вважає вірним висновок суду першої інстанції, що оскільки уточнюючі розрахунки, якими було виправлено помилку щодо періоду виникнення суми від'ємного значення подані 6 грудня 2014 року, однак не були визнані податковою звітністю, а судова справа перебувала в провадженні по 27 серпня 2015 року, тому наявність судового спору щодо неузгоджених зобов'язань позбавило Товариство можливості надати відповідну податкову звітність за червень 2015 року. Судове рішення набрало законної сили 27 серпня 2015 року, тобто відновлення порушених прав Товариства відбулось після спливу терміну, передбаченого підпунктом 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, що дає право на подання уточнюючих розрахунків, однак на звернення Товариства з боку податкового органу не забезпечено відображення відповідних показників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Враховуючи встановлені у цій справі обставини, Верховний Суд визнає, що суд першої інстанції, на відміну від суду апеляційної інстанції, здійснив їх комплексне дослідження, правильно застосував норми матеріального права та надав їм системне тлумачення, відтак судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанцій допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга Товариства підлягає задоволенню, а рішення суду апеляційної інстанції скасовується.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у справі № 815/3688/16 скасувати.

Залишити в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року у справі № 815/3688/16.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер