Справа № 120/417/19-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 квітня 2019 р. Справа № 120/417/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Литвин Д.С.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправною та скасування податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що 27.02.2019 отримав податкову вимогу від 07.02.2019 №36-23, з якої дізнався про наявність станом на 31.01.2019 заборгованості із сплати єдиного соціального внеску у розмірі 932,58 грн.

Також вказав, що 07.02.2017 у телефонному режимі дізнався, що починаючи з червня 2016 року було змінено рахунок на який позивачем сплачувався єдиний соціальний внесок з коду платежу 71050000 на код платежу 71040000, внаслідок чого вказані кошти були сплачені помилково на інший рахунок та утворилась заборгованість із сплати ЄСВ на новому рахунку. Дізнавшись про вказану обставину, позивач звернувся до Липовецького відділення Немирівської ОДПІ із заявою про перерахування коштів на помилковий рахунок в період з 01.01.2016 по 31.06.2016. Вказав, що оскаржувана податкова вимога була винесена з мотивів того, що у позивача наявна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску за 6 місяців 2016 року, тобто з 01.01.2016 по 01.07.2016. Не погоджуючись з вказаною вимогою, позивач звернувся до суду з вимогами про її скасування.

Ухвалою суду від 07.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

25.03.2019 представником відповідача подано до суду відзив на адміністративний позов, зі змісту якого вказав, що позивач з 10.07.2006, перебуває на обліку як платник єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за № від 26.07.2006.

ОСОБА_1 відповідно до реєстраційних даних ІТС «Податковий блок» має 1 ознаку: ОПФ - «910» - фізична особа-підприємець.

Згідно з нормами ч. 5 ст. 8 Закону №2464, ЄВ для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22% до визначеної ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

ЄВ нараховується для ФОП - платників єдиного податку - на суму, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄВ, встановленої Законом №2464. При цьому сума ЄВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п. З ч. 1 ст. 7 Закону №2464).

За даними інформаційної системи органів ДФС, на 31.01.2019 заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску (ІКП 71040000) ОСОБА_1 становить 932 грн. 58 коп., яка виникла внаслідок несплати поточних нарахувань.

Відповідно до ІС «Податковий блок» в підсистемі «Облік платежів» в режимі «вимоги про сплату боргу (ЄСВ)» сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) станом на 31.01.2019 року №367-23 від 07.02.2019 року на суму 932,58 грн. Підтверджено суму боргу інтегрованою карткою платника. Вищевказана вимога направлена ОСОБА_1 поштою з рекомендованим повідомленням про вручення, вручена платнику 27.02.2019 року .

07.02.2017 року до Немирівської ОДНІ (Липовецьке відділення) позивачем була подана заява про перекидку помилково сплачених сум ЄВ з коду платежу 71050000 на 71040000 на суму 1855,46 грн. Немирівською ОДПІ (Липовецьке відділення) було сформовано висновок від 07.02.2017 року №146-02 на суму 1855,46 грн. про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів ЄВ, відповідно до якого в Управління Державної казначейської служби України у Липовецькому районі Вінницької області передано платіжне доручення №12 від 07.02.2017 року (отримане банком 08.02.2017) та офіційно не було повернуте до Немирівської ОДПІ. Управління Державної казначейської служби України у Липовецькому районі Вінницької області 25.01.2019 року повернуло без виконання платіжне доручення про переадресування помилково сплачених сум ЄВ у звязку з відсутністю коштів на рахунку 71050000.

Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ №Ф-367-23 від 07 лютого 2019 року є правомірною, а тому не підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, надавши пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви в редакції від 28.02.2019.

Представники відповідача заперечили щодо задоволення заявленого позову з підстав викладених у відзиві, в задоволенні позову просили відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

15.12.2015 між позивачем та Липовецьким відділенням Іллінецької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області укладено типовий договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування №23. Строк дії договору до 14.12.2016.

Предметом договору є порядок добровільної участі особи, яка його уклала у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.3.4 розділу 3 договору сторона 2, яка сплачує мінімальний страховий внесок, сплачує його у новому році на підставі повідомлення, отриманого від сторони 1. Новий договір у такому випадку не укладається. В інших випадках до цього договору вносяться зміни, шляхом укладання додаткової угоди в письмовій формі.

Згідно з п.3.3. про зміну показників зазначених в п.3.1 розділу 3 цього договору сторона 1 повідомляє сторону 2 в місячний термін з моменту виникнення змін.

На момент підписання Договору розмір єдиного внеску становив 36,6%, мінімальний страховий внесок становив 504,35 грн.

Як вказав позивач з 01.01.2016 по 31.06.2016 він здійснював оплату ЄВ в порядку та на умовах договору та на рахунок згідно коду, який було зазначено в договорі.

13.06.2016 ОСОБА_1 звернувся до Липовецького відділення Немирівської ОДПІ з заявою про застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на загальну систему оподаткування, внаслідок чого позивача переведено на загальну систему оподаткування.

В лютому 2017 року посадова особа відповідача повідомила позивача у телефонному режимі, що починаючи з червня 2016 року було змінено рахунок на який позивачем сплачувався єдиний соціальний внесок з коду платежу 71050000 на код платежу 71040000, внаслідок чого вказані кошти були сплачені помилково на інший рахунок та утворилась заборгованість із сплати ЄСВ на новому рахунку.

06.02.2017 позивач подав на ім'я заступника начальника Липовнецького відділення Немирівської ОДПІ заяву про перерахунок помилково сплачених коштів в сумі 1855,46 грн. з рахунку 71050000 на рахунок 71040000, з причини помилкової сплати.

Немирівською ОДПІ (Липовецьке відділення) сформовано висновок від 07.02.2017 року №146-02 на суму 1855,46 грн. про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів ЄВ, відповідно до якого в Управління Державної казначейської служби України у Липовецькому районі Вінницької області передано платіжне доручення №12 від 07.02.2017 року (отримане банком 08.02.2017) та, яке згідно пояснень представника відповідача офіційно не було повернуте до Немирівської ОДПІ.

Управлінням Державної казначейської служби України у Липовецькому районі Вінницької області 25.01.2019 року повернуло без виконання платіжне доручення про перерахунок помилково сплачених сум ЄВ у звязку з відсутністю коштів на рахунку 71050000.

Відповідно до ІС «Податковий блок» в підсистемі «Облік платежів» в режимі «вимоги про сплату боргу (ЄСВ)» сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) станом на 31.01.2019 року №367-23 від 07.02.2019 року на суму 932,58 грн. Підтверджено суму боргу інтегрованою карткою платника.

Позивач не погодився з правомірністю оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), а також з відсутністю дій по перерахуванню грошових коштів на розрахунковий рахунок ЄСВ з відображенням таких дій в інтегрованій картці платника, що стало підставою для звернення останнього до суду.

Вирішуючи даний спір суд, серед іншого, зважає на ту обставину, що згідно пояснень представника відповідача, оскаржувана у даній справі податкова вимога від 07.02.2019 №367-23, станом на день розгляду справи, вважається відкликаною.

Преамбула до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачає, що цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом (п.6 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; … прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків (ст.3 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Платник єдиного внеску має право: безоплатно отримувати від органів доходів і зборів та Пенсійного фонду в межах їх компетенції інформацію, необхідну для виконання обов'язків, покладених на платника згідно з цим Законом, а також для підтвердження надходження до Пенсійного фонду сплачених платником сум єдиного внеску; … безоплатно отримувати від органів доходів і зборів та Пенсійного фонду у межах їх компетенції консультації та роз'яснення щодо прав та обов'язків платника єдиного внеску, порядку сплати єдиного внеску (п.1,3 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (п.1 ч.10 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, але не менше одного року (крім договорів про одноразову сплату) (ч.2 ст.10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Судом встановлено, що 15.12.2015 позивач уклав договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування зі строком дії до 14.12.2016.

Договір про добровільну участь може бути достроково розірваний:

1) застрахованою особою:

за її бажанням, якщо договір діяв не менше одного року;

у разі систематичного порушення умов договору територіальним органом доходів і зборів;

2) органом доходів і зборів у разі:

набуття застрахованою особою відповідно до цього Закону зобов'язань щодо участі в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування;

виникнення обставин, що не відповідають визначеним цим Законом вимогам до осіб, які мають право брати добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування;

систематичного порушення застрахованою особою умов договору;

смерті застрахованої особи;

3) за згодою сторін, якщо договір діяв не менше одного року.

В інших випадках дострокове розірвання договору про добровільну участь не допускається (ч.8 ст.10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі Інструкція №449).

Так, положеннями п. 1 Розділу VI Інструкції №449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обовязки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції (абз. 2 п. 2 Розділу VI Інструкції №449).

Відповідно до п. 3 Розділу VI Інструкції №449, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Крім того, положеннями ч. 16 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Як вказав позивач з 01.01.2016 по 31.06.2016 від здійснював оплату ЄВ в порядку та на умовах договору та на рахунок згідно коду, який було зазначено в договорі.

13.06.2016 ОСОБА_1 звернувся до Липовецького відділення Немирівської ОДПІ з заявою про застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на загальну систему оподаткування, внаслідок чого позивача переведено на загальну систему оподаткування.

Вирішуючи даний спір, суд, серед іншого, зважає на ту обставину, що згідно пояснень представника відповідача та витягу інтегрованої картки платника, станом на 31.03.2019 за кодом класифікації доходів бюджету 71040000 у платника ОСОБА_1 відсутня заборгованість та рахується переплата у сумі 903,54 грн., відтак, оскаржувана у даній справі податкова вимога від 07.02.2019 №367-23 на суму 932,58 грн., станом на день розгляду справи вважається відкликаною, а зазначена у ній сума заборгованості не обліковується.

В силу частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених фактичних обставин, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2019 №367-23 не підлягає скасуванню.

Серед іншого, слід зауважити, що 06.02.2017 позивач подав на ім'я заступника начальника Липовецького відділення Немирівської ОДПІ заяву про перерахунок помилково сплачених коштів в сумі 1855,46 грн. з рахунку 71050000 на рахунок 71040000, з причини помилкової сплати.

Немирівською ОДПІ (Липовецьке відділення) сформовано висновок від 07.02.2017 року №146-02 на суму 1855,46 грн. про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів ЄВ, відповідно до якого в Управління Державної казначейської служби України у Липовецькому районі Вінницької області передано платіжне доручення №12 від 07.02.2017 року та, яке згідно пояснень представника відповідача офіційно не було повернуте до Немирівської ОДПІ.

Управлінням Державної казначейської служби України у Липовецькому районі Вінницької області 25.01.2019 року повернуло без виконання платіжне доручення про перерахунок помилково сплачених сум ЄВ у звязку з відсутністю коштів на рахунку 71050000.

Разом з тим, суд вважає за необхідне наголосити, щодо можливості позивача звернутися з окремим позовом стосовно зарахування сплачених позивачем коштів у період з 01.01.2016 по 31.06.2016 в рахунок сплати єдиного соціального внеску та зобов'язання вчинення дій щодо перерахування помилково сплачених коштів єдиного соціального внеску за вказаний період з коду платежу 71050000 на 7104000.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (вул. Будівельників, 6, м. Липовець, Липовецький район, Вінницька область, 22500, ідент.номер НОМЕР_1)

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, )

Повний текст рішення суду складено 09.04.19

Суддя Томчук Андрій Валерійович