Справа № 520/2285/19
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 квітня 2019 р. № 520/2285/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, ), які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 12.03.2001, адреса: АДРЕСА_1) з 85% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції та невиплати йому перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у строки, встановлені законодавством; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, ) перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 12.03.2001р., адреса: АДРЕСА_1) пенсію у розмірі 85% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції з 01.01.2016, а також здійснити йому виплату суми перерахованої пенсії за весь період з 01.01.2016 по дату перерахунку пенсії без відстрочення такої виплати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату цієї суми пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №109 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача є неправомірними та такими, що не відповідають вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та була отримана ним 15.03.2019 про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

20.03.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області до канцелярії суду було подано відзив на позов, в якому зазначено, що дії відповідача є правомірними та такими що відповідають вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2005 №88о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в органах внутрішніх справ України за п. 64 "А" (за віком) і з лютого 2005 року він отримує пенсію за вислугу років, яку йому виплачує Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області. З урахуванням вислуги років позивача в ОВС України (30 років 08 місяців 10 днів) та згідно з чинним законодавством розмір його пенсії на момент її призначення складав 85% від розміру його грошового забезпечення.

У період з 2016 по 2017 роки, а також до квітня 2018 року розмір пенсії ОСОБА_1 складав 5016,87 грн. на місяць. В квітні 2018 року відповідачем було виплачено підвищену пенсію за січень-квітень 2018 року, а з травня по грудень 2018 року позивач отримував пенсію в розмірі 6398,13 грн.

Позивач письмових повідомлень від відповідача про проведений перерахунок його пенсії протягом 2018 року не отримував.

04.01.2019 та 06.02.2019 він отримав пенсію за січень та лютий 2019 року в сумі 6990,54 гри, а 11.02.2019 отримав по пошті інформаційний лист від відповідача про те, що на виконання постанови КМУ від 21.02.2018 №103 відповідачем з 01.01.2019 було підвищено його пенсію на 592,41 грн. до рівня 6990,54 грн., а з 01.01.2020 відбудеться ще один етап підвищення його пенсії.

Після цього позивач звернувся до відповідача щодо підстав та порядку перерахунку його пенсії і отримав інформацію про те, що на підставі виданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області довідки, розмір грошового забезпечення по аналогічний посаді в поліції для перерахунку пенсії становить 9140,19 грн., в квітні 2018 року відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача згідно з постановою КМУ від 21.02.2018 №103, згідно з якою сума перерахованої пенсії за 2016-2017 роки буде проводитися відповідачем протягом 2019-2021 років, а розмір нової пенсії у відсотках до розміру грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції становить 70%.

Тобто, під час перерахунку пенсії позивача у 2018 році, її розмір у відсотках було зменшено відповідачем з 85% до 70%.

Також, 06.03.2019 позивачем отримано довідку Головного управління ПФУ в Харківській області від 06.03.2019 №1625 про складові частини та розмір пенсії, яка повинна була виплачуватися починаючи з 01.01.2016, виходячи з якої сума такої перехованої пенсії становить 6398,13 грн. (підвищення з 01.01.2016 в сумі 1381,26 грн.), але сума перерахунку такої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в розмірі 33150,25 грн. протягом 2016-2018 років позивачу виплачена не була, а її частка була виплачена лише в сумі 2071,89 грн. разом з пенсією за січень-березень 2019 року.

Суд зазначає, що згідно з нормами статті 99 Закону України від 19.12.2006 №489-V "Про державний бюджет на 2007 рік" та постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.2006 №1522 "Про передачу органам Пенсійного Фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" з 01.01.2007 функції нарахування та виплати пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" покладені саме на органи Пенсійного Фонду України, а виплатні та інші документи, необхідні для виконання цих функцій та самі пенсійні справи - передані від органів МВС України до органів Пенсійного Фонду України.

Згідно із підпунктом 5 пункту 2.2 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 №11-2 "Про утворення головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві га Севастополі", головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі відповідно до покладених на них завдань здійснюють призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Згідно із підпунктами 1, 5 пункту 2.2 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 року №11-2 "Про утворення головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі" (яка втратила чинність з 03.02.2015), а також згідно з підпунктами 1, 3, 4, 5 пункту 4 чинного на сьогодні Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 №28-2 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485, головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: організовує роботу управлінь Фонду щодо здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду; здійснює призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Цим Законом Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Законом України від 23.12.2015 №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" (який набрав чинності 29.12.2015) статтю 63 Закону №2262-ХІІ після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Статтею 51 Закону №2262-ХІІ (в редакції Закону України від 15.07.2015 №614-VIІI) передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з вадів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього беї обмеження строком.

Відповідно до абзацу другого розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.07.2015 №580-VIІI "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно із статтею 102 Закону України від 02.07.2015 №580-VIІI "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою КМУ від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та постановою КМУ від 18.11.2015 №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268" Кабінет Міністрів України встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ (міліції).

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою КМУ від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393", який набрав чинності 20.02.2008.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку 45 (в редакції що діяла на час спірних правовідносин - станом на 01.01.2016), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України, Міноборони, МВС, Мінінфраструктури. СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони. Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки). Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103, пунктом 3 якої постановив: перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року; виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Разом з цим, Законом №2262-ХІІ встановлено, що перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провалиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відтак, враховуючи, що з 01.01.2016 у позивача виникли обставини, що тягнуть за собою зміну розміру його пенсії, зокрема, відбулась зміна розміру видів грошового забезпечення поліцейських, а також враховуючи, що такий перерахунок не проведено з 01.01.2016 з вини державних органів (зокрема - МВС України та відповідача), саме з цього часу і необхідно здійснити перерахунок пенсії позивача і її виплату.

Згідно з положеннями статті 7 Кодексу адміністративного суду України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. При вирішені даного спору адміністративним судом застосуванню підлягають положення статті 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки постанова КМУ від 21.02.2018 №103 прийнята КМУ вже після виникнення спірних правовідносин (01.01.2016) та погіршує становище позивача в частині строків виплати належної йому пенсії за 2016-2017 роки, вона не підлягає застосуванню судом у спірних правовідносинах.

Порядок № 45 не запроваджував спеціальних строків виплати перерахованих пенсій, а тому строки платежів мали узгоджуватись з вимогами ч. 2 ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч. 3 ст. 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Перший протокол та протоколи №2, 4, 7 та 11 до Конвенції ратифіковані Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції".

Протоколи № 12 та №14 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифіковані Законом України від 09.02.2006 №3435-ІV "Про ратифікацію Протоколів №12 та №14 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод проголошує верховенство права, як частину спільного спадку Договірних Держав.

Оскільки внаслідок протиправної бездіяльності (дій) відповідача, позивача протиправно щомісяця лишають частини його власності у вигляді частини передбаченої законодавством пенсії, відповідач порушує права позивача як людини, які передбачені статтею 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ЕТ5№9), згідно якої кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція суду була підтверджена і в рішенні "Гаіиузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі №21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі №21-44а 10).

Таким чином, право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії (у тому числі за період з 01.01.2016 по 31.12.2017) підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності" і що їх можна вважати "майном" у значені цього положення, і оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат з 01.01.2016, яке до прийняття постанови КМУ від 21.02.2018 №103 було визначено чинним законодавством України - невиплата позивачу відповідачем відповідних сум пенсії за 2016-2017 роки у встановлені законодавством строки є втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном.

Зазначена правова позиція викладена також і в рішенні ЄСПЛ по справі "Сук проти України" від 10.03.2011 (за заявою №10972/05), згідно якої, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинним Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

В даному випадку є підстави стверджувати про наявність "законних сподівань", оскільки позивач згідно з законодавством отримав право на перерахунок його пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ у січні 2016 року, проте, на сьогодні в порушення норм чинного законодавства України, відповідачем не виплачено суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

Крім цього, на момент призначення пенсії позивачу її розмір становив 85% від розміру грошового забезпечення (виходячи з 30 років служби позивача та звільнення з ОВС за віком), але під час перерахунку пенсії відповідач зменшив її до розміру 70% (на 15%) від грошового забезпечення по відповідній посаді.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, в редакції станом на час призначення позивачу пенсії (01.01.2008), загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен був перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2-95 процентів.

Законом України від 07.07.2011 №3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" були внесені зміни до ст. 13 Закону №2262-ХІІ, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, яка призначається за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% сум грошового забезпечення.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VІІ, який набув чинності 01.04.2014, було внесено зміни до ст. 13 Закону №2262-ХІІ, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, яка призначається за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення.

Разом з цим, відповідно до положень ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, враховуючи викладене вище, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців та працівникам ОВС має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законами №3668-VІ та № 1166-VІІ зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%-70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права осіб на пенсійне забезпечення з дня набрання чинності цими змінами в законодавстві, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки в даному випадку порядок призначення та перерахунку пенсії за своєю суттю є різними за змістом і механізмом їх здійснення.

З огляду на вищевикладене, при перерахунку розміру пенсії позивачу її розмір має бути розрахований виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які позивач набув на момент виходу на пенсію, тобто - у розмірі 85% від грошового забезпечення за відповідною посадою, оскільки розмір пенсії у відсотках не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Зазначена позиція суду повністю узгоджується з правовими позиціями Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, викладеними у постановах від 03.04.2018 №175/1665/17 та від 24.04.2018 №686/12623/17.

Щодо позовних вимог в частині виплати позивачу пенсії без відстрочення, суд зазначає наступне.

Так, Рішенням Конституційного Суду України у справі за №7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, а саме: частина сьома статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Не заперечуючи проти того, що з часу ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення до часу внесення змін до статті 43 Закону №2262-ХІІ, виплата пенсії всім особам, які отримують таку пенсію відповідно до положень Закону №2262-ХІІ, має здійснюватися без обмеження пенсії максимальним розміром, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що пенсія позивача після проведеного перерахунку буде перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (або встановлений статтею 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії - 10740 грн.) та внаслідок таких протиправних дій відповідача буде порушено права позивача на належний розмір пенсії.

Суд зазначає, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що позивач вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

З огляду на фактичні обставини справи та зумовленого ними нормативного регулювання спірних правовідносин, суд виходить з того, що заявлена позивачем вимога про виплату пенсії без відстрочення є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Отже, вищезазначена норма, нарахування та виплату суми пенсії ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини пенсії, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми пенсії.

Таким чином, суд вважає вищезазначену позовну вимогу, заявленою передчасно, тобто до нарахування та виплати основної суми пенсії, та з цих підстав такою, що не підлягає задоволенню.

З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (), які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з 85% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції та невиплати йому перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у строки, встановлені законодавством.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) пенсію у розмірі 85% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції з 01.01.2016, а також здійснити йому виплату суми перерахованої пенсії за весь період з 01.01.2016 по дату перерахунку пенсії.

В задоволенні іншої частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області () за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Панов М.М.