Справа № 160/8648/18
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2019 року Справа № 160/8648/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Селянського (фермерського) господарства «Граніт» про зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, -
Позов обґрунтовано необхідністю зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, оскільки за результатами перевірки були виявлені грубі порушення вимог природоохоронного законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження по справі та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, ухвалу суду отримано останнім 08.01.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Станом на день прийняття рішення у справі відповідачем не надано суду жодних заперечень на позов та доказів, на підтвердження своїх доводів.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
У вказаному Акті перевірки зазначено, що на момент проведення перевірки підприємство займається вирощуванням зернових, бобових та насіння олійних культур на посівній площі 1014,1525 га на території Павлоградського району, вирощуванням тварин. При здійснені діяльності підприємство на посівних площах використовує пестициди і агрохімікати.
Інвентаризація викидів забруднюючих речовин від стаціонарних джерел на підприємстві не проведена, що є порушенням ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Під час візуального обстеження підприємства встановлено обладнання, яке є джерелами утворення викидів, а саме:
- побутове приміщення: грубка твердопаливна індивідуального виготовлення - 1од.;
- відкритий навіс для стоянки транспорту;
- зерноочисна пересувна машина ОВС-25 - 1 од.;
- транспортер зерна пересувний - 1 од.;
- склади зерна - 4 од.;
- корпус для утримання свиней - 2 од.;
- склад для зберігання корму для свиней: обладнання для переробки корму ДКУ - 1од.;
- зварювальне відділення: зварювальний пост - 2 од., заточувальний верстат - 1 од., свердлильний верстат - 1 од.;
- автозаправна станція: ємності для зберігання дизельного палива та бензину -9 од., паливороздавальна колонка - 1 од.;
- відкрита площадка утримання овець - 1 од.;
- майстерня: котел твердопаливний індивідуального виготовлення - 1 од., наждачний верстат - 1 од.; токарний верстат - 2 од., свердлильний верстат - 1 од., фрезерний верстат - 1од.;
- місця тимчасового зберігання пестицидів і агрохімікатів, місця розведення та заливки у спецтехніку пестицидів та агрохімікатів, місця протравлення зерна; місця для тимчасового зберігання непридатних до використання пестицидів і агрохімікатів та тари від них.
Викиди забруднюючих речовин від вищезазначених джерел утворення викидів здійснюються без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
З 05 травня 2017 року, дня офіційного опублікування, набрало чинності «Положення про Державну екологічну інспекцію України», затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275 (далі Положення № 275).
Відповідно до Положення № 275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Пунктом 7 Положення № 275 встановлено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення № 275 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов'язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).
Згідно зі статтею 34 Закону «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року № 1264-XII (далі Закон № 1264-XII), завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.
Статтею 51 Закону № 1264-XII передбачено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об'єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об'єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров'я людей.
Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов'язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.
Проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров'я людей.
Оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об'єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об'єктів на навколишнє природне середовище.
Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об'єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
У відповідності до приписів статті 10 Закону «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 № 2707-XII (далі Закон № 2707-XII) підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.
Згідно ч.5 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Згідно ст.12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
У главі 1 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 року № 7 (далі Інструкція від 10.02.1995 року № 7), визначено основні терміни:
- викид речовини - надходження речовини в атмосферу від джерел забруднення (підпункт 1.14.1);
- джерело забруднення атмосфери - об'єкт, з якого поширюється забруднююча речовина (підпункт 1.14.4.);
- стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу (підпункт 1.14.5.);
- організований викид - викид який надходить в атмосферу через спеціально споруджені газоходи, труби, аераційні ліхтарі та інші споруди (підпункт 1.14.10.);
- неорганізований викид - викид, який надходить в атмосферу у вигляді ненаправлених потоків газопилевої суміші від джерел забруднення не оснащених спеціальними спорудами для відведення газів газоходами, трубами та іншими спорудами (підпункт 1.14.11.).
Пунктом 2.4 глави 2 Інструкції від 10.02.1995 року № 7 передбачено, що звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві повинен мати розділ - характеристика джерел утворення забруднюючих речовин.
Судом встановлено, що позивачем під час перевірки було виявлено, що на підприємстві відповідача експлуатуються джерела утворення викидів, а саме: побутове приміщення: грубка твердопаливна індивідуального виготовлення - 1од.; відкритий навіс для стоянки транспорту; зерноочисна пересувна машина ОВС-25 - 1 од.; транспортер зерна пересувний - 1 од.; склади зерна - 4 од.; корпус для утримання свиней - 2 од.; склад для зберігання корму для свиней: обладнання для переробки корму ДКУ - 1од.; зварювальне відділення: зварювальний пост - 2 од., заточувальний верстат - 1 од., свердлильний верстат - 1 од.; автозаправна станція: ємності для зберігання дизельного палива та бензину -9 од., паливороздавальна колонка - 1 од.; відкрита площадка утримання овець - 1 од.; майстерня: котел твердопаливний індивідуального виготовлення - 1 од., наждачний верстат - 1 од.; токарний верстат - 2 од., свердлильний верстат - 1 од., фрезерний верстат - 1од.; місця тимчасового зберігання пестицидів і агрохімікатів, місця розведення та заливки у спецтехніку пестицидів та агрохімікатів, місця протравлення зерна; місця для тимчасового зберігання непридатних до використання пестицидів і агрохімікатів та тари від них.
Інвентаризація джерел викидів забруднюючих речовин не проведено, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на об'єкті відповідача відсутній, що є порушенням статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Доказів щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відповідачем до суду не надано.
Суд також звертає увагу, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.18р. по даній справі №160/8648/18, встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позов в разі заперечення проти позову. Вказана ухвалу суду отримана відповідачем 08.01.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідачем не було надано до суду доказів на усунення виявлених під час перевірки порушень, які відображені в акті за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 425/3-8/18.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд, згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, з врахуванням відсутності заперечень від відповідача, суд дійшов висновку що позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведення експертиз. За відсутності вказаних витрат, суд не вирішує питання про їх стягнення, а вимога в частині стягнення судового збору з відповідача, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова