Справа № 459/313/19
Суддя: Новосад М. Д.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/313/19
Провадження № 2-а/459/34/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2019 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Новосада М.Д.,

з участю секретаря судового засідання Сиванич У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Червонограді адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління НП у Волинській області про визнання дій протиправними та скасування постанови серії НК № 170258 від 01.02.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу 01.02.2019 року за адресою: м. Нововолинськ, пр.. Дружби Волинської області; визнати протиправною та скасувати постанову інспектора патрульної поліції Нововолинського ВП ГУ НП у Волдинській області ОСОБА_2 серії НК № 170258 від 01.02.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

На обґрунтування позову послався на те, що 01.02.2019 року інспектором патрульної поліції Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_2 винесено вказану вище постанову серії НК № 170258 від 01.02.2019 року за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Постанова мотивована тим, що він 01.02.2019 року об 11.50 год. в м. Нововолинськ по пр.. Дружби під час керування транспортним засобом користувався засобом звязку, а саме: розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його в руці, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України. З цією постановою не погоджується, про що зробив відмітку у цій постанові. Стверджує, що інспектор поліції не розяснив йому його прав, не надав запису з відеофіксуючого засобу, на якому було б зафіксовано його правопорушення, не дотримався вимог закону та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, не давши йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст..268 КУпАП, у повному обсязі.

Заперечень відповідача до суду подано не було.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження (ч.5 ст.262 КАС України).

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не зявилися.

Розгляд справи здійснено за відсутності сторін у відповідності до ч.1 ст.205 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції України).

Як видно з постанови серії НК № 170258 від 01.02.2019 року ОСОБА_1 01.02.2019 року об 11.50 год. в м. Нововолинськ по пр.. Дружби під час керування транспортним засобом користувався засобом звязку, а саме: розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його в руці, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, відповідальність за це передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказуванні правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідачем, усупереч вимогам ст.71 КАС України, не подано суду жодних доказів правомірності винесення постанови серії НК № 170258 від 01.02.2019 року,хоча саме на нього покладається обовязок доказування правомірності свого рішення.

За наведених обставин, суд вважає недоведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необгрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення цього правопорушення постанова серії НК № 170258 від 01.02.2019 року підлягає скасуванню.

Вимога позивача про визнання вказаної вище постанови протиправною задоволенню не підлягає, оскільки ч.3 ст.286 КАС України чітко визначено перелік рішень, які суд має право прийняти.

Що стосується вимоги позивача про визнання протиправними дій інспектора поліції щодо розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, суд дійшов висновку, що така задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга і третя статті 122КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частина 4 статті 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною пятою статті 121, частиною другою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, що відповідає положенням ст. 276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення такого правопорушення.

З урахуванням наведених вище правових норм, суд дійшов висновку, що інспектором поліції не було порушено порядку винесення оскаржуваної позивачем постанови, адже інспектор, у відповідності до вищезазначених положень чинного законодавства, вправі виносити постанови про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого, зокрема, ч.2 ст.122 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

Таким чином, позов задовольняється частково у спосіб, вказаний вище.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії НК № 170258 від 01.02.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 425,00 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: М. Д. Новосад