Справа № 160/9003/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 160/9003/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2018 року (головуючий суддя: Віхрова В.С) по адміністративній справі №160/9003/18

за позовом Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції України про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Громадська організація «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» (далі - ГО «ДНПЦ») в інтересах свого члена ОСОБА_2 28.11.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача Державної екологічної інспекції України, в якому просить визнати протиправними дії відповідача в частині ненадання запитуваної публічної інформації на інформаційний запит від 05.10.2018 року ОСОБА_2 про надання публічної інформації; зобов'язати відповідача надати на цей інформаційний запит від 05.10.2018 року письмову відповідь з копіями запитуваних у запиті документів в порядку та строки, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації» на адресу: 49082, м. Дніпро, вул. Передова,617.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 року позовні вимоги задоволено з підстав з неналежного розгляду поданого ОСОБА_2 запиту від 05.10.2018 року, а саме відсутністю підпису керівника установи в наданій відповідачем відповіді на запит №6-12-7307 від 25.10.2018 року та доказів її направлення позивачу разом з додатками.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована неправомірними висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки суд не врахував відсутність у громадської організації повноважень на звернення до суду в інтересах членів громадської організації.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 року не відповідає, а тому вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГО «ДНПЦ» згідно протоколу установчих зборів засновників №1 від 06.10.2014 року, наказу Дніпропетровського міського управління юстиції №406 від 04.11.2014 року, відповідно до ст.16 Закону України «Про громадські об'єднання» № 4572-VI від 22.03.2012 року (в редакції, що діяла на час утворення громадської організації), легалізована шляхом письмового повідомлення про утворення, і здійснює свою діяльність без статусу юридичної особи.

Метою створення громадської організації є здійснення захисту членів організації законних,соціальних, економічних, творчих, культурних, екологічних, трудових та інших інтересів, які не суперечать законодавству України.

Особа, в інтересах якої громадська організація звернулася до адміністративного суду з позовом про захист прав ОСОБА_2 є керівником та членом цієї громадської організації.

Частиною 1, 3 ст. 5, ч.1, 2 ст.46, ч.1 ст. 53, ч.1 ст.55 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

У випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах.

Сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Наведені норми свідчать, що для реалізації права звернення до адміністративного суду із позовними заявами, зокрема в інтересах інших осіб, певна особа має бути наділена відповідною адміністративною процесуальною дієздатністю. Крім того таке право має бути визначено відповідною нормою закону.

Статтею 1 Закону України «Про громадські об'єднання» № 4572-VI від 22.03.2012 року (далі - Закон № 4572-VI) визначено, що громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадське об'єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу.

Частиною 1 ст. 21 Закону № 4572-VI передбачено, що для здійснення своєї мети (цілей) громадське об'єднання має право: 1) вільно поширювати інформацію про свою діяльність, пропагувати свою мету (цілі); 2) звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади АРК, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами; 3) одержувати у порядку, визначеному законом, публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації; 4) брати участь у порядку, визначеному законодавством, у розробленні проектів нормативно-правових актів, що видаються органами державної влади, органами влади АРК, органами місцевого самоврядування і стосуються сфери діяльності громадського об'єднання та важливих питань державного і суспільного життя; 5) проводити мирні зібрання; 6) здійснювати інші права, не заборонені законом.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що громадська організація без статусу юридичної особи не наділена адміністративною процесуальною дієздатністю представляти інтереси інших осіб в адміністративному суді, та має право звернення до суду з позовною заявою виключно для захисту своїх прав та інтересів, що відповідає принципу, закріпленому в ст. 5 КАС України.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 3.05.201' 8 року у справі №804/5750/17.

Разом з тим, право ОСОБА_2, в інтересах якої звертається ГО «ДНПЦ» до суду із позовною заявою, зазначені обставини на самостійний доступ до правосуддя не обмежують.

Оскільки у ГО «ДНПЦ» право звернення до суду в інтересах членів громадської організації відсутнє, а права та інтереси громадської організації відповідачем не порушені, підстави для задоволення позову відсутні.

Оскільки судом першої інстанції рішення винесене з порушенням норм процесуального права, це є підставою для скасування судового рішення та відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2018 року по адміністративній справі №160/9003/18 - скасувати та прийняти постанову.

В задоволенні позову Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції України про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 09 квітня 2019 року, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий