Справа № 810/955/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2019 року

Київ

справа №810/955/17

адміністративне провадження №К/9901/36477/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Виноградової О.І. від 21.06.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Кучми А.Ю., суддів: Безименної Н.В., Бєлової Л.В. від 30.10.2017 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Броваритеплоенергія» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Броваритеплоенергія» (далі - позивач/Товариство) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач/Управління), в якому просило визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Київській області щодо призначення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Броваритеплоенергія» на підставі пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Київській області від 08.02.2017 №191 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Обґрунтовуючи позовну заяву, зазначало про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття наказу про призначення документальної позапланової виїзної перевірки, оскільки наказ про проведення такої перевірки на підставі пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України може бути видано лише за наявності розпочатого службового розслідування та лише у період проведення такого розслідування стосовно посадових осіб контролюючого органу, які проводили документальну перевірку платника податків, або, якщо таким особам повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2017, позов задоволено.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили із відсутності у контролюючого органу підстав для призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача на підставі пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, ст.ст. 7-11, 49, 69, 72, 86, 159, 161, п. 3 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У касаційній скарзі Управління вказує на те, що оскаржуваний наказ прийнято в законний спосіб, оскільки призначення перевірки на підставі пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України пов'язано виключно з початком службового розслідування відносно посадових осіб нижчого рівня, котрі проводили перевірку платника податків, та не ставиться в залежність від його закінчення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.11.2017 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 21.10.2016 по 27.10.2016 посадовими особами Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та іншого законодавства за період з 10.12.2015 по 30.09.2016, за результатами якої 01.11.2016 складено довідку №201/10-06-14-01/40170583.

30.11.2016 Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято наказ №706 «Про призначення проведення службового розслідування», яким на виконання вимог листів ГУ ДФС у Київській області від 11.11.2016 №11177/7/10-36-14-09-12, від 11.11.2016 №11178/7/10-36-14-09-12, від 11.11.2016 №11179/7/10-36-14-09-12, від 11.11.2016 №11179/7/10-36-14-09-12, від 25.11.2016 №11644/7/10-36-14-09-12, від 25.11.2016 №11647/7/10-36-14-09-12 наказано голові дисциплінарної комісії Броварської ОДПІ, створеної наказом від 29.11.2016 №703 «Про внесення змін до дисциплінарної комісії», ОСОБА_5 організувати проведення службового розслідування щодо ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_8, які проводили перевірки ТОВ «Мастер Спайс», ТОВ «Броваритеплоенергія», ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття», ТОВ «Броварський Алюмінієвий завод», ТОВ «Укркольорвтормет». Відповідно до вказаного наказу призначено, зокрема, службове розслідування з метою встановлення обставин порушення посадовими особами законодавчих та нормативних документів при проведенні позапланової виїзної перевірки ТОВ «Броваритеплоенергія» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 10.12.2015 по 01.10.2016.

За результатами службового розслідування 22.12.2016 дисциплінарною комісією Броварської ОДПІ складено акт від 22.12.2016 №5/10-06-04.

08.02.2017 на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України ГУ ДФС у Київській області прийнято наказ №191 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», яким уповноважено Головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_9, головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_10, головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_11, заступника начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_12, головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_13 з 08.02.2017 провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Броваритеплоенергія» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 10.12.2015 по 30.09.2016 тривалістю 5 робочих днів.

Однак перевірку позивача на підставі названого наказу не проведено, що підтверджується актом про неможливість вручення копії наказу та ознайомлення з направленням на проведення документальної позапланової виїзної перевірки та про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача від 08.02.2017 №51/10-36-14-01/40170583.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, зі змісту підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України вбачається, що умовами для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки є: невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства; неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства; існування розпочатого службового розслідування щодо посадових осіб нижчого рівня або повідомлення їм про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до акта службового розслідування від 22.12.2016 №5/10-06-04 та наказу Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області №202-о від 26.12.2016 «Про притягнення до відповідальності», яким оголошено догану ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (проводили перевірки ТОВ «Мастер Спайс», ТОВ «Броваритеплоенергія», ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття», ТОВ «Броварський Алюмінієвий завод», ТОВ «Укркольорвтормет») не встановлено порушень посадовими особами, допущених під час проведення перевірки позивача. Дисциплінарною комісією встановлено лише недоліки щодо проведення перевірок ТОВ «Мастер Спайс», ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття», ТОВ «Броварський алюмінієвий завод», ТОВ «Укркольорвтормет».

Отже, враховуючи те, що за результатами службового розслідування не встановлено порушень чинного законодавства щодо проведення перевірки Товариства, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність на момент прийняття оскаржуваного наказу (який, в свою чергу, видано після складення акта службового розслідування) правових підстав для проведення позапланової перевірки позивача у відповідності до підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

При цьому наданий контролюючим органом до суду апеляційної інстанції лист Головного управління ДФС у Київській області від 11.11.2016 №11178/7/10-36-14-09-12 «Про якість перевірки ТОВ «Броваритеплоенергія», що був підставою для прийняття спірного наказу, за наведених обставин правильно не прийнято апеляційним судом до уваги, оскільки службове розслідування, у даній ситуації стосовно посадової особи контролюючого органу, яка проводила документальну перевірку ТОВ «Броваритеплоенергія» ОСОБА_2, завершено та фактів, які б утворювали підстави для проведення перевірки платника податків з підстав, передбачених підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, розслідуванням не встановлено.

Доводи ж касаційної скарги за наведеного не дають підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права при ухваленні судових рішень, а тому підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

За правилами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2017 у справі №810/955/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко,

Судді Верховного Суду