Справа № 242/6384/18
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №242/6384/18
Провадження №2-а/242/8/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 квітня 2019 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку письмового спрощеного позовного провадження в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора БПП в м. Краматорську та Слов'янську УПП Донецької області лейтенанта поліції Рогоза Дмитра Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора БПП в м. Краматорську та Слов'янську УПП Донецької області лейтенанта поліції Рогоза Д.М. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову зазначено, що постановою ЕАВ № 749107 від 23.11.2018 року, складеною інспектором лейтенантом поліції Рагоза Д.М., на позивача було накладене адміністративне стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. В вищевказаній постанові зазначено, що він нібито порушив п. 11.5 ПДР, а саме рухався по крайній лівій смузі, не маючи намір здійснити поворот ліворуч, в той час коли права та інші смуги були не зайняті. Вважає, що зазначена постанова є незаконною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки його не було ознайомлено з матеріалами справи, відповідачем було проігноровано його клопотання ознайомитися з , зафіксоване його порушення, не виконані вимоги, передбачені ст.ст. 268, 283 КУпАП. Позивач зазначає, що він не скоював адміністративне правопорушення. У зв'язку з чим, просить скасувати постанову ЕАВ № 749107 від 23.11.2018 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що під час патрулювання 23.11.2018 року інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов'янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Рогоза Д.М. було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме: водій автомобілю TOYOTA CAMRY, н.з. НОМЕР_2, в м. Краматорськ на вул. Танкістів біля б. 136, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, в той час коли права і інші смуги булим не зайняті, чим порушив п. 11.5 ПДР України. Посилання позивача на порушення ним ст.258 КУпАП є безпідставними, оскільки позивача було ознайомлено зі змістом постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу, на що позивачем було надано згоду, він підписав постанову та отримав її копію. Крім того, факт вчинення правопорушення було зафіксовано нагрудним відеореєстраторами поліцейського. Також позивачу були роз'ясненні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України. Враховуючи викладене, позивачем жодного клопотання або пояснення щодо адміністративного правопорушення не надано. Інспектором патрульної поліції було запропоновано позивачеві ознайомитися із відеозаписом вчинення ним правопорушення, однак останній відмовився від перегляду. На підставі викладеного, вважають постанову про адміністративне правопорушення обґрунтованою та законною.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, будучі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху транспортних засобів в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, для повороту чи розвороту ліворуч. А у разі невиконання даного припису настає відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Інкримінуючи ОСОБА_1 порушення за ст. 122 ч. 2 КУпАП, відповідач посилався на невиконання ним п. 11.5 ПДР, в підтвердження чому надав відеозапис.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Так, ч.1ст.40 Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, докази дотримання умов, передбачених ч. 2 ст. 40 Закону України Про національну поліцію, відсутні. З матеріалів справи не вбачається, який саме засіб відео фіксації був використаний. В той же час, всупереч приписам ст.283 КУпАП, відеозапис не було зазначено в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення в графі 9 «До постанови додається», як і не досліджено під час розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, адже жодних посилань на нього в постанові немає.

Вказані обставини виключають можливість прийняття відеозапису у якості належного доказу по справі. Таку позицію висловив і Верховний Суд у своїх постановах від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а, від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17.

Окрім відеозапису відповідач не надав суду жодних допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесеної ним постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді справи не були доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, постанова була винесена без доказової бази, з'ясування усіх обставин справи, які б підтверджували факт порушення ним Правил дорожнього руху.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, так як факт порушення Правил дорожнього руху України не є доведеним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 121-122, 139, 168, 205, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до інспектора БПП в м. Краматорську та Слов'янську УПП Донецької області лейтенанта поліції Рогоза Дмитра Миколайовича (місце знаходження: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, буд. 25) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову інспектора БПП в м. Краматорську та Слов'янську УПП Донецької області лейтенанта поліції Рогоза Дмитра Миколайовича ЕАВ № 479107 від 23.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення(ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.М. Владимирська