Справа № 803/427/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2019 року

Київ

справа №803/427/18

адміністративне провадження № К/9901/62454/18, К/9901/63070/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Шипуліної Т.М.,

здійснивши попередній розгляд касаційних скарг Головного управління ДФС у Волинській області та ОСОБА_2

на рішення Волинського оружного адміністративного суду від 14.05.2018 (головуючий суддя - Андрусенко О. О.)

та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018 (колегія суддів: головуючий суддя - Святецький В.В., судді - Гудим Л.Я., Довгополов О.М.)

у справі №803/427/18

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Головного управління ДФС у Волинській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся в Волинський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ДФС) про визнання протиправним та скасування рішення від 16.02.2018 № .

В обґрунтування позовних вимог зазначив про помилковість висновків ДФС щодо наявності в діяльності позивача порушень вимог чинного законодавства щодо виробництва, обігу та реалізації алкогольних напоїв, тому у відповідача не було правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення та застосування до нього штрафних санкцій.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2018, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення від 16.02.2018 № про застосування фінансових санкцій в частині застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 170 000 грн. за подання звітів про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв з недостовірними відомостями в кількості 10 звітів за період з жовтня 2016 року по липень 2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями ДФС звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та відмовити в задоволенні позову. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про часткову обґрунтованість заявленого адміністративного позову неправильно оцінивши залічені до матеріалів справи докази та обставини справи.

Позивач у своїй касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить задовольнити адміністративний позов у повному обсязі та вважає, що судами безпідставно відмовлено в задоволенні позову щодо скасування рішення ДФС про застосування штрафу у розмірі 17 000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є суб'єктом господарювання, платником акцизного податку, перебуває на обліку в Луцькій ОДПІ та здійснює діяльність з виробництва пива на підставі ліцензії на виробництво алкогольних напоїв з терміном дії з 09.09.2016 по 09.09.2021.

За наслідками проведеної ДФС фактичної перевірки міні-заводу з виробництва не пастеризованого пива суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_2 складено акт від 19.08.2017, в якому викладено висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог:

- статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії);

- статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (подання звітів про обсяги виробництва алкогольних напоїв за період з вересня 2016 року по липень 2017 року з недостовірними відомостями);

- пунктів 1, 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (проведення розрахункової операції на суму покупки 450 грн. без застосування РРО та без видачі на руки розрахункового документа встановленої форми).

На цій підставі 16.02.2018 відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №, яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії та у розмірі 170 000 грн. за подання звітів про обсяги виробництва алкогольних напоїв з недостовірними відомостями в кількості 10 звітів за період з жовтня місяця 2016 року по липень 2017 року.

Свої дії щодо прийняття оскаржуваного рішення ДФС мотивує тим, що надана позивачем у щомісячних завітах інформація про обсяги виробництва є недостовірною, з огляду на відсутність у нього документів первинного обліку щодо кількості виробленого та реалізованого пива, а також кількості його залишків на початок і кінець завітного місяця. Крім того, під час фактичної перевірки контролюючим органом зафіксовано продаж пива з приміщення виробничого цеху позивача без застосування РРО.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями внормовано положеннями Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до частини 3 статті 16 цього Закону (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено фінансові санкції у вигляді штрафу за подання до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) алкогольних напоїв.

Наказом Міністерства фінансів України №49 від 11.02.2016 «Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення », зокрема, затверджено Форму звіту N2-РС "Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв" та Порядок заповнення форми звіту N2-РС "Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв".

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивач протягом вересня 2016 - липня 2017 років своєчасно та у відповідності до вимог статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та затвердженої Наказом Міністерства фінансів України №49 від 11.02.2016 форми N2-РС та порядку її заповнення, подавались звіти щодо обсягів виробництва та реалізації алкогольних напоїв.

При цьому ані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», ані затвердженим Мінфіном України Порядком заповнення форми звіту N 2-РС не визначено обов'язкового для суб'єкта господарювання, що подає відповідні звіти, переліку документів, що повинен відображати та підтверджувати кількість виробленого та реалізованого продукту.

Висновки ДФС щодо недостовірності інформації про обсяги виробництва та/або обігу алкогольних напоїв у поданих позивачем протягом вересня 2016 - липня 2017 років щомісячних завітах ґрунтуються виключно на припущеннях контролюючого органу та на доводах контролюючого органу про відсутність підтверджуючих документів щодо кількості виробленого та реалізованого пива.

В той же час, відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В порушення вказаних вимог ДФС не надала під час розгляду справи належних, достатніх та допустимих доказів того, що інформація, що міститься у поданих позивачем звітах форми N2-РС є недостовірною. Відповідачем також зазначено, якими саме нормативно правовими актами встановлено обов'язок позивача мати додаткові документи обліку, що підтверджують обсяги виготовленої продукції крім тих, що наведені у Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Наказі Міністерства фінансів України №49 від 11.02.2016.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Касаційного адміністративного суду погоджується з висновками судів попередніх інстанції щодо протиправності рішення ДФС в частині застосування штрафних санкцій за подання звітів про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв з недостовірними відомостями.

Щодо касаційної скарги позивача, то колегія суддів Касаційного адміністративного суду виходить з наступного.

Відповідно до наданої позивачем ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями від 29.09.2016 адресою місця торгівлі зазначено: Волинська обл., м. Луцьк, пр. Соборності 28. Разом з цим, під час фактичної перевірки, контролюючим органом встановлено факт продажу пива за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, пр. Соборності 26.

Зі змісту положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» вбачається, що місце торгівлі алкогольними напоями є невід'ємною та обов'язковою складової передбаченою положеннями статті 15 цього Закону ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, відтак реалізацію алкогольних напоїв поза місцем, зазначеним у відповідній ліцензії, є порушенням відповідальність за яке встановлено статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Судами попередніх інстанцій надано належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, доводам та запереченням сторін щодо факту здійснення позивачем торгівлі поза місцем, зазначеним у ліцензії та зроблено правильний висновок про те, що наданими відповідачем доказами підтверджуються такі висновки контролюючого органу.

Касаційна скарга ОСОБА_2 не спростовує правильність доводів, якими мотивовано судові рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судами доказів та не дає підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційні скарги Головного управління ДФС у Волинській області та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді І.А. Гончарова Т.М. Шипуліна

Р.Ф. Ханова