Справа № 219/14209/18
Суддя: Радченко Л. А.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/219/44/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м.Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Радченко Л.А.,

за участю секретаря Дубаніної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бахмут справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №6, 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ№766198 від 01.12.2018 р., винесену інспектором роти №6 батальйону №2 УПП в Харьківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2, про накладання адміністративного стягнення у розмірі 425 грн. за ст.122 ч.2 КУпАП; закрити провадження у справі, у звязку з відсутностю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.12.2018 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 рухався на належному йому автомобілі марки МАН ТGА 18440, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Шосе Полтавське в м. Харків. В цей момент його було зупинено працівником поліції лейтенантом ОСОБА_2, який склав постанову серії ЕАВ№766198 про адміністративне правопорушення за ст.122 ч.2 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 проїхав на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3.е ПДР Правил дорожнього руху, що не відповідає дійсності. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за наступних підстав.

Як вбачається з постанови, поліцейський ОСОБА_2 зупинив позивача 01.12.2018 р., об 11 год. 57 хвил., та склав на нього постанову з порушеннями, а саме, порушив ст.ст.278,279,280,268 Кодексу про адміністративні правопорушення при розгляді справи. Так, згідно зі ст. 251 КУпАП, на вимогу позивача ознайомити його з правопорушенням, поліцейський відмовив, посилаючись на технічну неможливість і попросив у позивача водійське посвідчення, на що позивач відповів, що якщо буде складатись постанова, останній надасть йому всі необхідні документи, але поліцейський відповів, що знайде данні ОСОБА_1 в базі даних і складе відносно останнього постанову. ОСОБА_1 зателефонував в службу 102, і поки розмовляв, поліцейські поїхали. Постанова не була складена в його присутності, чим було порушено розгляд справи. Постанову та копію постанови поліцейський позивачу не надав для підпису. Постанову позивач отримав поштою 07.12.2018.р. В його присутності поліцейський особу не встановлював та написав в постанові водійське посвідчення АВК528210, але дійсне посвідчення позивача ВАЕ920460.

В судове засідання позивач не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши що, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Відзив на позов не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Постановою інспектора УПП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 01.12.2018 року, серії ЕАВ № 766198, позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Із змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01.12.2018 року, об 11 год. 33 хвил., керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3.е. ПДР України (а.с.4).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.12.2018 року серія ЕАВ № 766198, стверджуючи, що не порушував вимог п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, оскільки не рухався на заборонений сигнал світлофору, а саме червоний, а рухався на зелений.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, зокрема підлягають з'ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідач, всупереч вимог ст. 283 КУпАП в оскаржуваній постанові не зазначає чи було здійснено відеозапис правопорушення та яким засобом, що в свою чергу є порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при винесенні постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Така саме позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі № 337/3389/16-а.

Відповідач в судове засідання не з'явився, правомірність свого рішення не довів, доказів, які б спростовували вимоги, зазначені позивачем в позовній заяві, суду не надав, а тому на думку суду, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, внаслідок чого постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 01.12.2018 року серія ЕАВ № 766198 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 268, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: Донецька область, м. Бахмут, вул. Некрасова, 42/32, іпн НОМЕР_2) до інспектора роти №6, 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 (адреса місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315 А) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора роти №6, 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, серії ЕАВ № 766198 від 01 грудня 2018 року, про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Радченко