Справа № 456/2877/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1861/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Стрийської міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі № 456/2877/18 (рішення ухвалено в м. Львові, головуючий суддя Ланкевич А.З., повний текст судового рішення складено 03.12.2018) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Стрийської міської ради Львівської області про визнання бездіяльності протиправною,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 19.07.2018 звернулася в суд із адміністративним позовом до Стрийської міської ради Львівської області, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Стрийської міської ради Львівської області щодо ненадання відповідей на її звернення від 15.11.2017 та від 10.01.2018 та визнати протиправною бездіяльність Стрийської міської ради Львівської області щодо ненадання відповіді на її запит на отримання публічної інформації від 13.03.2018.

В обґрунтування позову зазначає, що 15.11.2017 та 10.01.2018 вона звернулась в порядку Закону України «Про звернення громадян», однак відповіді на такі не отримала. 13.03.2018 позивач звернулася до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», з метою отримання копії розпорядчого документу Стрийської міської ради. Проте запитувану у запиті інформацію та відповіді на вищезгадані звернення станом на день звернення з даним позовом до суду остання так і не отримала.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Стрийської міської ради Львівської області щодо ненадання відповідей на звернення ОСОБА_2 від 15.11.2017 та від 10.01.2018. Визнано протиправною бездіяльність Стрийської міської ради Львівської області щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_2 на отримання публічної інформації від 13.03.2018. Зобов'язано Стрийську міську раду Львівської області письмово повідомити ОСОБА_2 про результати перевірки її звернень 15.11.2017 та від 10.01.2018 і суть прийнятих рішень у порядку та терміни, встановлені Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР. Зобов'язано Стрийську міську раду Львівської області надати ОСОБА_2 інформацію за її запитом на інформацію від 13.03.2018 у порядку та строки, встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року №2939-VI.

Не погодившись з таким рішенням суду першої Стрийська міська рада Львівської області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповіді на звернення ОСОБА_2 їй були надані простою кореспонденцією, а саме: 15.12.2017 листом №Б-590/3.22 надано відповідь на її звернення від 15.11.2017, 07.02.2018 листом №Б-8/3.22 - відповідь на звернення від 10.01.2018 та 19.03.2018 листом №Б-15/3.22 - відповідь на запит від 13.03.2018.

Вказує, що твердження суду стосовно порушення порядковості нумерації вихідної кореспонденції, не відповідає дійсності, оскільки звернення громадян реєструються в журналі реєстрації вхідної кореспонденції, а запити на публічну інформацію реєструються в окремому журналі відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», тому і лист-відповідь на запит щодо публічної інформації пронумеровано №Б-15/3.22 дост.

Крім того, зазначає, що у зв'язку із зверненням гр.ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, їй повторно направлено копію листа міськвиконкому №Б-15/3.22 дост. від 19.03.2018.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила вимоги апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення.

У судовому засіданні представник позивача просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 15.11.2017 позивач звернулася до відповідача з письмовим зверненням в порядку Закону України «Про звернення громадян» та просила надати наступну інформацію:

1)про вжиті міською радою заходи на виконання рішень суду та стан справ щодо фактичної передачі гуртожитку за адресою: м. Стрий, вул.Січових Стрільців, 5, з державної власності у власність територіальної громади м. Стрий з подальшою його передачею у власність територіальної громади та приватизацією мешканцями гуртожитку займаних житлових кімнат, зокрема, орієнтовні строки завершення процедури передачі;

2)про тарифи на опалення, встановлені для мешканців гуртожитку, а також отримувача зазначених платежів;

3)дату, з якої КП «Стрийтеплоенерго» фактично розпочало надавати послуги з теплопостачання у опалювальних сезонах 2016/17 та 2017/18 років;

4)дату припинення теплопостачання гуртожитку у 2016 та 2017 роках.

Однак відповіді на даний запит позивачем отримано не було (а.с. 11-12).

10.01.2018 позивач звернулася до відповідача з повторним зверненням, в якому на підставі ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» вимагала скоротити термін розгляду звернення від 15.11.2017 до п'яти днів (а.с. 13).

05.02.2018 позивач подала скаргу до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про усунення порушень права на звернення (а.с. 14-16).

У відповідь на скаргу листом за вих №8.2.1/7-Б310171.18-1/13-02 від 07.03.2018 представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини повідомив позивачку про те, що скеровано відповідний запит до Стрийської міської ради, а також вказав, що після отримання відповіді прийматиметься рішення щодо подальших заходів реагування Уповноваженим з прав людини (а.с 17).

13.03.2018 позивач звернулася до Стрийської міської ради із запитом на отримання публічної інформації в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому запитувала копію розпорядчого документу (рішення виконавчого комітету) Стрийської міської ради про затвердження Порядку видачі довідок про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб.

У зв`язку з тим, що відповідь на вказані вище звернення та запит позивачу надані не були остання звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт направлення відповідачем на адресу позивача відповідей на її звернення та запит.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно із приписами статті 3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно з частиною 7 статті 5 Закону № 393/96-ВР, у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Відповідно до статті 12 Закону № 393/96-ВР, дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про засади запобігання і протидії корупції», «Про виконавче провадження».

Згідно з приписами статті 15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону № 393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Отже, органи державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків зобов'язані в місячний термін розглянути звернення громадянина в межах своєї компетенції та письмово в межах цього терміну повідомити останнього про результати розгляду його заяви.

Як зазначалось вище ОСОБА_2 на адресу відповідача скеровувала відповідні звернення 10.01.2018, 05.02.2018 та запит 13.03.2018.

В матеріалах справи наявні листи Стрийської міської ради від 15.12.2017 №Б-590/3.22, від 07.02.2018 №Б-8/3.22, від 19.03.2018 №Б-15/3.22, а також супровідний лист від 07.06.2018 №3.22/704-1 про повторне направлення копії листа міськвиконкому №Б-15/3.22 від 19.03.2018 (а.с. 56-59), втім позивач заперечила факт отримання таких.

При цьому, суду не надано доказів, які б підтверджували направлення вказаних листів та факт їх отримання позивачем.

Стосовно наданого на вимогу суду першої інстанції копії витягів з журналу реєстрації вихідної кореспонденції відповідача за запитуваний період (а.с. 107-111), то такі колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не доводять факт отримання ОСОБА_2 відповідей на її звернення, а також неможливо встановити чи відправлялися вони взагалі.

Колегія суддів також враховує встановлені судом першої інстанції порушення у наданих відповідачем журналах вихідної кореспонденції, а саме:

-згідно доданої відповідачем до матеріалів справи відповіді на звернення від 10.01.2018 року, така датована 15.12.2017 №Б-590/3.22, а у журналі реєстрації вихідної кореспонденції зареєстрована 18.12.2017.

-номер листа Стрийської міської ради датований 28.02.2018 №Б-48 (а.с.72), в той час як номер листа, про який пише відповідач у своєму відзиві і який датований в журналі 19.03.2018 має номер Б-15, а відтак порушено порядковість нумерації кореспонденції, що викликає сумнів щодо достовірності даного документу.

Також, з матеріалів справи видно, що 25.05.2018 Регіональним представництвом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини було скеровано запит (а.с.23) до Стрийської міської ради щодо необхідності в п'ятиденний термін надати запитувану представництвом інформацію та в т.ч. розгляду запиту на отримання публічної інформації.

Проте, з листа регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 23.06.2018 (а.с.22) видно, що жодної відповіді станом на 23.06.2018 від Стрийської міської ради отримано не було. Тобто, фактично відповідач жодним чином не зреагував на вимоги Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості даного позову, а також, з метою ефективного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів ОСОБА_2, необхідності зобов'язати відповідача надати відповіді на її звернення від 15.11.2017, 10.01.2018 та запит від 13.03.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 313, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Стрийської міської ради Львівської області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі № 456/2877/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук
Повне судове рішення складено 09.04.2019