Справа № 2а-9263/09/2670
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2009-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 листопада 2009 року 10:02 № 2а-9263/09/2670

За позовомОСОБА_1
ДоВідділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві
ПроВизнання протиправними дії державного виконавця та скасування постанови ВП № 12574184 від 30.04.2009 року.

Суддя Вовк П.В. Секретар судового засідання Голод В.С.
Представники:

Позивач Відповідача ОСОБА_1 Якименко В.М.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАСУ в судовому засіданні 03.11.2009 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст складено і підписано 09.11.2009.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві - Якименко В.М. щодо відкриття виконавчого провадження № 12574184 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2009 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.10.2009 року відкрито провадження в адміністративній справі № 2а-9263/09/2670.

03.11.2009 року у судовому засіданні позивач позов підтримав та просить суд його задовольнити. Позовні вимоги мотивовані тим, що державний виконавець прийняв та відкрив виконавче провадження, після закінчення строку, встановленого ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження»для пред'явлення виконавчих документів до виконання та за виконавчим документом, який не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі не зазначено дату набрання рішенням чинності.

Представник відповідача проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволені, а саме представник відповідача зазначає, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 12574184, постанову ВДАІ Дніпровського р-ну УДАІ ГУМВС України в м. Києві від 21.01.2009 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу у сумі 300,00 грн. надіслано до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві 17.04.2009 року, тобто у строк, передбачений п. 4 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження»для пред'явлення до виконання постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Крім того, представник відповідача зазначив, що постанова про справі про адміністративне правопорушення від 21.01.2009 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідає встановленій формі, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2009 року інспектором ВДАІ Дніпровського р-ну УДАІ ГУМВС України в м. Києві винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 300,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв'язку з несплатою позивачем у добровільному порядку та в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вищезазначеного штрафу, УДАІ ГУМВС України в місті Києві, на підставі ст. 380 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслало постанову б/н від 21.01.2009 року по справі про адміністративне правопорушення до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві.

30.04.2009 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку надіслано позивачу для виконання.

Не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2009 року, позивач звернувся до начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві із скаргою, в якій вимагав скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2009 року та припинити виконавче провадження.

18.05.2009 року начальником Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві розглянуто скаргу позивача та прийнято рішення про відмову у її задоволенні (лист № 48670 від 18.05.2009) оскільки, виконавчий документ був направлений до відповідача 17.01.2009 року, про що свідчіть штамп вихідної кореспонденції. Як пояснив представник відповідача, в даному листі допущено описку, а саме у даті надходження до відповідача заяви стягувача, замість 27.04.2009 року, відповідачем зазначено 27.01.2009 року.

Не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2009 позивач звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з позовом про скасування даної постанови.

26.06.2009 року Солом'янським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, копію якої долучено до матеріалів справи, про відмову позивачу у відкритті провадження в справі за його позовом. Доказів оскарження даної ухвали та її скасування позивач суду не надав.

Відповідно до квитанцій № 92 та № 93 від 03.07.32009 року, копії яких долучено до матеріалів справи, позивач через Солом'янське відділення № 5445 ОБУ самостійно сплатив штраф у сумі 300,00 грн. та 36,80 грн. виконавчого збору.

У зв'язку із сплатою позивачем штрафу та виконавчого збору, 06.07.2009 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копію якої разом з додатками 07.06.2009 року (лист № 1269/29) надіслано відповідачем до УДАІ ГУМВС України в місті Києві.

Відповідно до частини 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до абз. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

- за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону;

- за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

- в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження»постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження»строки, зазначені у частині першій цієї статті, для виконання рішень, зазначених у пункті 4 частини першої цієї статті, встановлюються з дня винесення відповідної постанови.

Отже, виходячи з даних норм саме постанова органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення є виконавчим документом, який може бути пред'явлено до виконання протягом трьох місяців, відрахування яких, починається з дня винесення відповідної постанови, шляхом звернення стягувача або його представника з відповідною заявою до державного виконавця.

Як підтверджується матеріалами справи, постанову б/н по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 300,00 грн. за вчинення правопорушення передбаченому ст. 122-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складено 21.01.2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач звернувся до органу виконавчої служби з заявою про примусове виконання (стягнення штрафу) постанови б/н від 21.01.2009 року по справі про адміністративне правопорушення - 17.04.2009 року (лист № 300, копію долучено до справи), яка відповідно до штампу вхідної кореспонденції, була отримана відповідачем 27.04.2009 року.

З огляду на вищенаведене, суд прийшов до висновку, що стягувачем не пропущено кінцевий строк, встановлений п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження»для пред'явлення до виконання постанови б/н від 21.01.2009 року по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи позивача щодо неправомірності дій відповідача по відкриттю виконавчого провадження № 12574184 за виконавчим документом, строк на пред'явлення якого сплинув.

Щодо твердження позивача, про невідповідність виконавчого документу вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»у зв'язку з не зазначенням у постанові б/н від 21.01.2009 року по справі про адміністративне правопорушення дати набрання рішенням законної сили, суд вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 6 абз. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом є виконавчими документами.

Відповідно до п. 2. 9. Інструкції «Про з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої наказом МВС України № 185 від 22.02.2001 року розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) відповідно до ст. 283 КУпАП виносить постанову за справою про адміністративне правопорушення за формою, згідно додатку № 2.

Відповідно до абз. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, нормативно-правовими актами, які встановлюють порядок прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення, її форму та зміст не передбачено такого реквізиту, як зазначення дати набрання постановою законної сили (чинності).

Крім того, суд звертає увагу, що порядок набрання постановою про адміністративне правопорушення законної сили, встановлено статтею 291 КУпАП, відповідно до якої - постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 289 скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, відповідно до положень вищенаведених норм, якщо постанову по справі про адміністративне правопорушення не оскаржено, вона набирає чинності через десять днів з дня її винесення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що відповідачем доказано правомірність прийняття до розгляду постанови б/н від 21.01.2009 року по справі про адміністративне правопорушення та винесення на її підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2009 року, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 158-163 КАС України, суд. -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя П.В.Вовк