Справа № 802/3911/15-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа №802/3911/15-а

адміністративне провадження №К/9901/7961/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Анцупова Т.О., Кравчук В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29.02.2016р. (суддя - Чернюк А.Ю.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.05.2016р. (судді - Матохнюк Д.Б., Боровицький О.А., Сапальова Т.В.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» включити його до переліку вкладників АТ «Дельта Банк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо нього, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Дельта Банк» у розмірі 7000 доларів США із нарахованими відсотками, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

-зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити його до Загального реєстру вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами згідно договору банківського вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником у розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не включення його до Переліку вкладників та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позбавило його можливості отримати суму відшкодування, яка гарантована вкладнику законом.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.02.2016р., залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.05.2016р. позов задоволено частково.

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» включити ОСОБА_2 до переліку вкладників АТ «Дельта Банк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Дельта Банк» у розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США із нарахованими відсотками, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З ухваленими у справі рішеннями судів попередніх інстанцій не погодився відповідач - Уповноважена особа Фонду, звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування касаційної скарги посилався на те, що дії Уповноваженої особи Фонду щодо проведення перевірки по виявленню нікчемних правочинів та застосування відповідних наслідків повністю відповідають нормам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», порушень прав позивача, як вкладника, при цьому не допущено.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пункту 7 частини 3 статті 38 цього Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Частиною 4 статті 38 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В ході розгляду справи по суті судами встановлено, що 12.02.2015р. між позивачем та АТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу «Найкращий від Миколая» №023-28551-120215 у доларах США, сума вкладу за яким складала 7000,00 доларів США, строк дії договору по 13.05.2015р. включно.

За умовами вказаного договору на ім'я позивача відкрито вкладний (депозитний) рахунок №9691. Нараховані проценти за вкладом виплачуються щомісячно шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів НОМЕР_1, відкритий на ім'я вкладника в установі банку. По закінченню строку дії договору вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів НОМЕР_1 відкритий на ім'я вкладника в установі банку.

12.02.2015р. на вкладний рахунок позивача зараховано кошти у розмірі 7000,00 доларів США (еквівалент у гривнях 175693,99), що підтверджується наявним в матеріалах справи меморіальним ордером від 12.02.2015р. №10339273.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних .

На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. №51, яким розпочато з 03.03.2015р. процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015р. по 02.06.2015р. та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» В.В.Кадирова.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015р. №71 внесені зміни до рішення від 02.03.2015р. №51 щодо строку запровадження тимчасової адміністрації - на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015р. року №147 строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» В.В.Кадирова продовжено до 02.10.2015р. включно.

Постановою Національного банку України №664 від 02.10.2015р. відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015р. №181 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. включно.

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 29.05.2015р. №408 «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб ПАТ «Дельта банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» призначено здійснення перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав передбачених частиною 3 статті 38 Закону України України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії з питань перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015р. договір №023-28551-120215 від 12.02.2015р. укладений між позивачем та АТ «Дельта Банк» визнано нікчемним.

Позивач, вважаючи, що його протиправно не включили до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Банку за рахунок Фонду, звернувся до суду із даним позовом

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що право Уповноваженої особи Фонду на перевірку правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими цей Закон пов'язує нікчемність правочину. В свою чергу відповідачем не надано доказів, які б свідчили про те, що договір позивачем укладено з метою порушення публічного порядку, або що його дії були спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини чи громадянина, знищення, пошкодження та/або незаконного заволодіння державними коштами. А також не наведено вимог чинного законодавства, які було порушено саме позивачем при укладанні договору.

Крім того суди дійшли висновку, що договір банківського вкладу №023-28551-120215 від 12.02.2015р. був укладений до винесення Правлінням Національного банку України постанови №150 від 02.03.2015р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», а тому позивач не був обізнаний на момент укладення договору про неплатоспроможність банку, а договір вкладу укладений позивачем з банком за формою є стандартним, який пропонувався до укладення невизначеному колу осіб, умови розміщення такого вкладу були публічно оголошені.

Судами критично оцінено посилання Уповноваженої особи на те, що кошти перераховані на вкладний рахунок позивача з вкладного рахунку третьої особи, з метою отримання таких коштів останнім позачергово за рахунок коштів держави в межах суми, передбаченої ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки такі не підкріплені належними доказами існування такого наміру. В свою чергу, наявними в матеріалах доказами підтверджується, що дані кошти перебувають на рахунку позивача, а відповідачем не надано суду допустимих доказів, які б вказували на недобросовісність позивача та його обізнаність щодо можливих неправомірних дій особи, про яку зазначає відповідач.

Крім того, суди виходили з того, що постанова Правління Національного банку України від 30.10.2014р. №692/БТ, якою встановлено обмеження в діяльності ПАТ «Дельта Банк», зокрема не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків, є банківською таємницею, а тому позивач не міг знати про встановлення обмежень щодо здійснення ПАТ «Дельта Банк» операцій із залучення вкладів.

Враховуючи викладене, суди дійшли висновку, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Крім того, договірні відносини між позивачем та банком виникли до визнання банка неплатоспроможним, а відповідачами не надано доказів, що укладений договір є нікчемним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про включення позивача до Загального реєстру вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами згідно договору банківського вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суди виходили з того, що дана вимога є передчасною, оскільки у зв'язку з відсутністю інформації про позивача у складеному уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб переліку вкладників дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу, позивач в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, відповідач протиправно не подав до Фонду інформацію щодо позивача про наявність таких підстав, а тому суди обґрунтовано ухвалили рішення про задоволення позову.

Така обставина як наявність руху коштів по рахункам інших клієнтів банку, які мали на той час великі вклади, та відповідно до яких в цей час проводились операції по рахункам вкладників, не може бути підставою для відмови позивачу у включенні його до переліку вкладників.

Крім того, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв'язку з цим їх дій та бездіяльності.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки виконання судових рішень зупинялось, відповідно до ст. 375 КАС України суд вирішує питання про поновлення їх виконання.

Керуючись статтями 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29.02.2016р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.05.2016р. - без змін.

Поновити виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 29.02.2016р. та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.05.2016р. у справі №802/3911/15-а.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук