Справа № 1340/4967/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1655/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Судової-Хомюк Н.М.,

секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр» на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Москаль Р.М.), ухвалене в порядку письмового провадження в м.Львові 17 грудня 2018 року у справі № 1340/4967/18 за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Львівській області до Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр» про застосування заходів реагування щодо державного нагляду,

В С Т А Н О В И В:

24.10.2018 Головне управління Держпраці у Львівській області звернулось в суд з позовом до Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр», просило застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду, а саме заборонити виконання робіт при обстеженні, ремонті і чищенні димарів, повітропроводів; використання запобіжних поясів та приладдя до них, експлуатацію пасажирських ліфтів, що розташований за адресою - вул.Словацького,2 (реєстр. №Л-2675, реєстр №Л-2676), по вул.Венеціанова, 15 (реєстр № Л-1736), по вул. Міцкевича, 6/7, до усунення порушень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що експлуатація ліфтів, які знаходяться на балансі відповідача, здійснюється з істотними порушеннями вимог чинних нормативно - правових актів з охорони праці: - після закінчення граничного строку експлуатації цих ліфтів не проведено їх експертне обстеження, а також не проведено позачерговий технічних огляд; не працює реверсивний пристрій дверей кабіни пасажирського ліфта реєстр, № Л-2676 по вул. Венеціанова, 15. Суд першої інстанції врахував, що ЛКП «Цитадель-Центр» при проведенні робіт по ремонту і чищенню димарів, повітропроводів не забезпечило своїх працівників необхідними засобами захисту, технологічною оснасткою, спеціальним одягом та взуттям; на запобіжних поясах, що використовували при роботах на висоті були відсутні відмітки про проведення періодичних випробувань. Крім цього ЛКП «Цитадель-Центр» проводило сажотрусні роботи по профілактичній очистці димовентиляційних каналів в житлових будинках без відповідного дозволу (подання в ГУ Держпраці у Львівській області декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці на виконання робіт підвищеної небезпеки). Крім того, суд першої інстанції врахував, що відповідач з травня 2018 року (сім місяців) не вживає заходів для усунення зафіксованих в акті перевірки від 10.05.2018 порушень та станом на дату розгляду справи не надав суду доказів їх усунення порушень. Вказане, на переконання суду першої інстанції, створює об'єктивну загрозу здоров'ю і життю людей і може призвести до тяжких наслідків, а тому звернення контролюючого органу про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Львівське комунальне підприємство «Цитадель-Центр» подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що 05.05.2018 через Центр надання адміністративних послуг м.Львова подана Декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, яка зареєстрована ГУ Держпраці у Львівській області 10.05.2018. Скаржник вказує, що роботи підвищеної небезпеки, зокрема, які виконуються на висоті понад 1,3 метра, а також щодо обстеження, ремонту і чищення димарів, повітропроводів повинні виконуватись на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Вважає, що діяльність суб'єкта господарювання, а саме відповідача, тимчасово заборонена (зупинена) на підставі незаконного рішення суду. Скаржник вказує, що подальша експлуатація ліфтів, а також виконання робіт підвищеної небезпеки, не створює об'єктивну загрозу здоров'ю і життю людей і не може призвести до тяжких наслідків.

Головне управління Держпраці у Львівській області подало відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці не підтверджує усунення порушень, які стали підставою для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, на підставі наказу начальника ГУ Держпраці у Львівській області від 25.04.2018 № 0860-П та направлення на проведення перевірки від 25.04.2018 № 0795 протягом 03 - 16 травня 2018 року комісія в складі головних державних інспекторів в присутності директора та головного інспектора ЛКП «Цитадель-Центр» провела планову перевірку ЛКП «Цитадель-Центр» щодо дотримання вимог законодавчих і нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) №13/01/159/0458 від 10.05.2018.

Згідно з актом перевірки ЛКП «Цитадель-Центр» надає послуги з технічної експлуатації та утримання в належному стані житлових будинків, які знаходяться у власності територіальної громади м.Львова, проводяться роботи по ремонту і чищенню димарів.

В розділі V вказаного акта зафіксовано перелік з тридцяти пунктів виявлених порушень вимог чинних нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, зокрема:

- не проведено експертне обстеження до закінчення граничного строку експлуатації пасажирських ліфтів реєстр. № Л-4047 по вулиці Словацького, 2; реєстр. № Л-2675, реєстр. № Л-2676 по вулиці Венеціанова, 15; реєстр. № Л-1736 по вул. Міцкевича, 6/7, що є порушенням пункту 9.6.1, 9.7.15 «Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів» НПАОП 0.00-1.02-08 (п.10);

- не проведено позачерговий технічний огляд після закінчення граничного строку експлуатації пасажирських ліфтів реєстр. № Л-4047 по вулиці Словацького, 2; реєстр. № Л-2675, реєстр. № Л-2676 по вулиці Венеціанова, 15; реєстр. № Л-1736 по вул. Міцкевича, 6/7, що є порушенням пункту 9.5.1, 9.7.15 «Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів» НПАОП 0.00-1.02-08 (п.11);

- не працює реверсивний пристрій дверей кабіни пасажирського ліфта реєстр, № Л-2676 по вул. Венеціанова, 15, що є порушенням пункту 6.6.1, 9.7.15. Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 01.09.2008 № 190 (п.22);

- в стіні приямка пасажирського ліфта реєстр. № Л-4047 по вулиці Словацького, 2, пробитий отвір не передбачений конструкцією шахти, що є порушенням пункту 6.4.5 «Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів» НПАОП 0.00-1.02-08 (п.24);

- підприємством проводились сажотрусні роботи по профілактичній очистці димовентиляційних каналів в житлових будинках по вул. Вербицького, буд. 3, пл. Шашкевича, буд. 1, вул. Левицького, буд. 8, вул. Чупринки, буд. 4 (березень 2018 року) без подання декларації відповідності матеріально - технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра та обстеження, ремонт і чищення димарів, повітропроводів, що є порушенням пп. 6, 12 Додатку 6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107 (п.25);

- не забезпечено своєчасне проведення випробувань засобів захисту і технологічної оснастки, які використовуються в роботі на висоті, що є порушенням п. 1.12 Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті, затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 27.03.2007 N 62 (п.27);

- відсутні відмітки про проведення періодичних випробувань запобіжних поясів (3 од.) та приладдя до них, що є порушенням п 4.2.4. Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті, затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 27.03.2007 N 62 (п.28).

У зв'язку з виявленими порушеннями попереджено про необхідність негайного зупинення робіт (виробництва) експлуатації пасажирських ліфтів (реєстр. № Л-4047) по вулиці Словацького, 2; (реєстр. № Л-2675, реєстр. № Л-2676) по вулиці Венеціанова, 15; (реєстр. № Л-1736) по вул. Міцкевича, 6/7, виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: обстеження, ремонт і чищення димарів, повітропроводів; запобіжних поясів (3 од.) та приладдя до них до усунення зауважень.

Примірник акта перевірки від 10.05.2018 вручено головному інженеру та директору ЛКП «Цитадель-Центр» під підпис, зауважень чи заперечень щодо результатів перевірки не висловлено.

У зв'язку з виявленням умов за яких подальша експлуатація пасажирських ліфтів (реєстр. № Л-4047) по вулиці Словацького, 2; (реєстр. № Л-2675, реєстр. № Л-2676) по вулиці Венеціанова, 15; (реєстр. № Л-1736) по вул.Міцкевича, 6/7, а також обстеження, ремонт і чищення димарів, повітропроводів, використання запобіжних поясів (3 од.) та приладдя до них, за виявлених перевіркою обставин, що становить загрозу здоров'ю і життю мешканців багатоквартирних житлових будинків та працівників ЛКП «Цитадель-Центр», Головне управління Держпраці у Львівській області звернулося в суд з позовом про застосування заходів реагування.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96, державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Серед основних завдань Держпраці є здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики від 27.03.2015 № 340, Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Згідно з пунктом 3 вказаного Положення серед основними завданнями Управління Держпраці реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки.

Стаття 4 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року №2694-XII (далі - Закон №2694-XII) встановлює, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Державна політика в галузі охорони праці базується на принципах, зокрема, пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; підвищення рівня промислової безпеки шляхом забезпечення суцільного технічного контролю за станом виробництв, технологій та продукції, а також сприяння підприємствам у створенні безпечних та нешкідливих умов праці; встановлення єдиних вимог з охорони праці для всіх підприємств та суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності та видів діяльності.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 13 Закону №2694-XII роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону №2694-XII виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.

Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов'язань на постачання (ч.3 ст.21 Закону №2694-XII).

Відповідно до Закону №2694-XII Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 01.09.2008 № 190 затверджено Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів, які поширюються на всіх суб'єктів господарювання незалежно від форм власності, які здійснюють виготовлення, монтаж, експлуатацію, ремонт, реконструкцію та модернізацію ліфтів, підйомників та їх складових частин.

Пунктом 4.1 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів встановлено, що експлуатація - стадія життєвого циклу ліфта чи підйомника, на якому реалізують, підтримують та відновлюють якість виробу. Експлуатація ліфта охоплює етапи введення в експлуатацію за призначенням, зберігання, транспортування, технічне обслуговування поточний та середній ремонт, припинення експлуатації (утилізація та знищення).

Згідно з підпунктом 6.1.1 пункту 6.1 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів ліфти, їх складові частини, прилади та пристрої безпеки повинні відповідати вимогам цих Правил і чинних нормативних документів.

Відповідно до підпункту 6.4.5 пункту 6.4 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів в огорожі шахти, крім обов'язкових вхідних (вантажних) прорізів, дозволяється виконувати прорізи і отвори для: - аварійних дверей і люків для стеження за станом устатковання ліфта; - вентиляції; - установлення і обслуговування устатковання ліфта; - роботи ліфта, необхідні між шахтою і машинним або блочним приміщенням; - виходу газів і диму у випадку пожежі.

Підпунктом 6.6.1 пункту 6.6 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів встановлено, що устаткування електричних ліфтів з тяговим і жорстким приводом та гідравлічних ліфтів повинно відповідати вимогам ДСТУ EN 81-1:2003 і ДСТУ EN 81-2:2003.

Вимоги щодо експлуатації ліфтів встановлені Розділом ІХ Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів та відповідно до підпункту 9.2.1 пункту 9.2 цього розділу у процесі експлуатації ліфти підлягають технічним оглядам і експертним обстеженням, проведення яких здійснюється згідно з НПАОП 0.00-6.18-2004.

Ліфти повинні підлягати технічним оглядам: - первинному (повному); - періодичному (черговому); - позачерговому (пп.9.2.2 п.9.2 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів).

Підпунктами 9.2.3 та 9.2.4 пункту 9.2 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів встановлено, що технічний огляд устатковання проводить спеціалізована організація (крім первинного та позачергового, який проводить уповноважена організація у разі закінчення граничного строку експлуатації, виникнення аварії або пошкодження, спричиненого надзвичайною ситуацією природного або технічного характеру).

Суб'єкт господарювання не пізніше ніж за 5 днів до дати проведення технічного огляду повідомляє про це у письмовій формі спеціалізовану організацію, а про проведення первинного або позачергового технічного огляду у разі закінчення граничного строку експлуатації, виникнення аварії або пошкодження, спричиненого надзвичайною ситуацією природного або технічного характеру, - уповноважену організацію.

Згідно з підпунктом 9.5.1 пункту 9.5 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів позачерговий технічний огляд ліфта проводять у разі, зокрема, закінчення граничного строку експлуатації (із застосуванням видів робіт, що не використовувались під час експертного обстеження).

Суб'єкт господарювання за підсумками технічного огляду зазначає дані про дозволені параметри експлуатації і строк наступного технічного огляду в експлуатаційних або організаційно-методичних документах (пп.9.5.5 п.9.5 Правил).

Відповідно до підпункту 6.1.22 пункту 6.1 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів після закінчення граничного строку експлуатації ліфта як вітчизняного, так і імпортного виробництва проводиться його експертне обстеження згідно з НПАОП 0.00-6.18-2004.

Відповідно до підпункту 9.6.1 пункту 9.6 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів експертне обстеження проводиться у разі закінчення граничного строку експлуатації.

За висновком експертизи роботодавець приймає рішення про експлуатацію устаткування в межах продовжуваного строку безпечної експлуатації, його заміну, ремонт, реконструкцію (перебудову), модернізацію або зміну параметрів експлуатації (пп.9.6.2 п.9.6).

Відповідно до підпункту 9.6.3 пункту 9.6 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів введення устаткування в експлуатацію після проведення експертного обстеження здійснюється відповідно до порядку, встановленого у НПАОП 0.00-6.18-2004, організаційно-методичних та експлуатаційних документів.

Згідно з підпунктом 9.7.1 пункту 9.7 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів суб'єкт господарювання, який має намір розпочати (продовжити) експлуатацію ліфтів, повинен отримати дозвіл відповідно до вимог НПАОП 0.00-4.05-2003 і забезпечувати їх утримання в справному стані та безпечно експлуатувати шляхом організації належного технічного обслуговування, технічного огляду та ремонту.

Підпунктом 9.7.15. пункту 9 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів встановлено, що робота ліфта не дозволяється, якщо не проведено технічний огляд або експертне обстеження ліфта.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача щодо виявлених перевіркою порушень вимог щодо експлуатації ліфтів не заперечив та вказав, що з метою проведення експертного обстеження ліфтів ЛКП «Цитадель» листом від 17.05.2018 зверталось до Директора інституту проблем надійності машин-споруд, однак експертне обстеження не проведено через надмірну для відповідача вартість такого.

Окрім того, представником скаржника до матеріалів справи долучено підрядний договір №1Л17/28 від 30.12.2016 на технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем, укладений між ЛКП «Цитадель» (Замовник) та ЛКП «Львівсвітло» (Підрядник), згідно з підпунктом 3.1.4 пункту 3.1 якого Підрядник зобов'язаний проводити технічний огляд ліфтів, брати участь у перевірках, які проводяться органами Держгірпромнагляду України.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зауважує, що доказів проведення технічного огляду ліфтів станом на момент проведення планової перевірки, а також продовження строку дії вказаного договору, який діє з 01.01.2017 до 31.12.2017, представником скаржника суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, зазначені аргументи скаржника не можуть бути самодостатньою підставою для відмови в застосуванні заходів реагування у сфері державного нагляду в цій частині.

Враховуючи те, що експлуатація ліфтів з вищезазначеними порушеннями не дозволяється, подальша експлуатація зазначених ліфтів до проведення спеціалізованою організацією технічних оглядів, тобто до повного усунення встановлених порушень, створює об'єктивну загрозу здоров'ю і життю людей, які відповідно до положень статті 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні, і може призвести до тяжких наслідків, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування заходів реагування та зупинення експлуатації таких.

Щодо заборони виконання робіт при обстеженні, ремонті і чищенні димарів, повітропроводів; використання запобіжних поясів та приладдя до них, то суд апеляційної інстанції враховує наступне.

З метою підвищення ефективності державного нагляду за дотриманням вимог нормативно-правових актів з охорони праці під час виконання робіт на висоті Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 27.03.2007 № 62 затверджені Правила охорони праці під час виконання робіт на висоті (далі - Правила № 62), які поширюються на суб'єктів господарювання, які організовують або виконують роботи на висоті, у тому числі верхолазні роботи, і встановлюють вимоги безпеки і охорони праці під час здійснення будівництва, монтажу (демонтажу) конструкцій і обладнання, ремонту, реконструкції, експлуатації об'єктів.

Відповідно до пункту 1.4 вказаних Правил під час організації робіт на висоті слід ураховувати, що основними небезпечними виробничими факторами під час виконання цих робіт є падіння працівника або падіння предметів; супутніми можуть бути фактори: пожежна небезпека, дія електричного струму, підвищені рівні запиленості, загазованості повітря, шуму, несприятливі кліматичні умови тощо.

Згідно з пунктом 1.5 Правил № 62 для створення безпечних умов під час виконання робіт на висоті необхідно: забезпечити наявність, міцність і стійкість огороджень, риштувань, настилів, драбин тощо; забезпечити працівників необхідними засобами захисту та використовувати їх за призначенням; виконувати у повному обсязі організаційні та технічні заходи, передбачені цими Правилами; застосовувати технічно справні машини, механізми і пристрої, укомплектовані необхідною технічною документацією; забезпечити необхідну освітленість на робочих місцях та безпечні проходи до них; уживати заходи щодо усунення або зменшення впливу шкідливих та/або небезпечних факторів; ураховувати метеорологічні умови, а також стан здоров'я працівників, які виконують роботи на висоті.

Відповідно до пункту 1.12 Правил № 62 роботодавець зобов'язаний на кожному робочому місці забезпечити виконання заходів, зазначених у пункті 1.5 цих Правил, а також: забезпечити працівників необхідними засобами захисту, технологічною оснасткою, спеціальним одягом та спеціальним взуттям; забезпечити своєчасне проведення ремонтів, випробувань засобів захисту і технологічної оснастки, технічних оглядів машин і механізмів, які використовуються в роботі на висоті.

Пунктом 1.9 зазначених Правил встановлено, що засоби колективного та індивідуального захисту, технологічну оснастку використовують за призначенням, зберігають у технічно справному стані та проводять їх технічне обслуговування, ремонт, а також експлуатаційні випробування відповідно до вимог законодавства та документів з експлуатації виробників.

Вимоги до засобів колективного та індивідуального захисту встановлені розділом 4 Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті та підпунктами 4.1.2, 4.1.3 закріплено, що засоби захисту вводяться в експлуатацію і застосовуються лише в тому разі, якщо вони відповідають вимогам чинного законодавства. Засоби захисту мають бути безпечними для життя та здоров'я споживачів за умови їх застосування за призначенням з урахуванням правильного обслуговування й використання.

Згідно з підпунктом 4.1.11 пункту 4.1 Правил №62 засоби індивідуального захисту від падіння з висоти проходять оцінку відповідності згідно з Технічним регламентом з підтвердження відповідності засобів індивідуального захисту, затвердженим наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 27.09.2004 № 208.

До засобів захисту від падіння з висоти належать: пояси запобіжні; каски; страхувальні канати; запобіжні верхолазні пристрої; уловлювачі з вертикальним канатом; огородження, захисні сітки, знаки безпеки тощо; верхолазне спорядження, яке використовується разом із вищезазначеними засобами захисту (пп.4.1.12 п.4.1).

Відповідно до підпункту 4.2.3 пункту 4.2 «Вимоги до поясів запобіжних» Правил №62 перед початком роботи та під час застосування контролюється стан поясів та приладдя до них згідно з вимогами чинного законодавства та технічної документації (документів з експлуатації) виробників.

Згідно з підпунктом 4.2.4 пункту 4.2 Правил №62 при роботах на висоті не дозволяється використовувати запобіжні пояси та приладдя до них, у яких, зокрема, відсутні відмітки про проведення періодичних випробувань.

Так, при проведенні планової перевірки встановлено, що відповідач не забезпечив своїх працівників по проведенні цих робіт необхідними засобами захисту, технологічною оснасткою, спеціальним одягом та взуттям; на запобіжних поясах, що використовували при роботах на висоті, були відсутні відмітки про проведення періодичних випробувань.

Представником скаржника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції надано копію журналу ведення протоколів засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці, який розпочато 10.05.2018, копію журналу обліку зберігання засобів захисту, який розпочато 10.05.2018, копії посвідчено про навчання працівників, які виконують роботи на висоті, однак, подані представником скаржника документи, на переконання суду апеляційної інстанції не підтверджують усунення виявлених порушень щодо не забезпечення своєчасного проведення випробувань засобів захисту і технологічної оснастки, а також відсутності відміток про проведення періодичних випробувань запобіжних поясів (3 од.) та приладдя до них, оскільки такі не були предметом перевірки, тому що придбані, як це зазначив представник відповідача в суді апеляційної інстанції, за наслідком проведеної перевірки.

Відповідно до статті 21 Закону № 2694-XII Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107 затверджено Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки згідно з пунктом 21 якого виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 6 (зокрема, роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра, обстеження, ремонт і чищення димарів, повітропроводів) здійснюються роботодавцем на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Декларація за формою згідно з додатком 8 подається суб'єктом господарювання (уповноваженим ним органом або особою): у паперовій формі особисто або поштовим відправленням - адміністратору; в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оформлена згідно з вимогами законів у сфері електронних документів, - дозвільному органу за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, за місцем провадження діяльності чи місцезнаходженням об'єкта не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Скаржником до апеляційної скарги долучено Декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці від 05.05.2018, зареєстровану в Управління Держпраці у Львівській області 10.05.2018, однак, як встановлено з пояснень представників сторін при проведенні планової перевірки така не надавались. При цьому, представник скаржника зазначив, що 10.05.2018 куплено нові пояси, тоді як попередні пояси випробувань не пройшли.

Частиною 5 статті 4 Закону № 877-V встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відповідно до пункту 7 статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Таким чином, обов'язковою підставою для звернення органу державного нагляду (контролю) до суду з вимогою про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері з охорони праці та промислової безпеки виробництва є порушення, які виявлені в результаті перевірки та створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

З огляду на зазначене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, закріплених статтею 2 КАС України принципу пропорційності та вимоги дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване застосування заходу реагування, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, враховуючи те, що виявлені під час проведення планової перевірки та зафіксовані в акті перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) № 13/01/159/0458 від 10.05.2018 порушення вимог чинних нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, не були усунені відповідачем з моменту проведення перевірки і до дня подачі позову, а тому суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості звернення контролюючого органу про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду - на період до усунення вказаних порушень.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що застосування заходу реагування не є юридичною відповідальністю, а необхідним оперативним та превентивним заходом, мета якого усунути існування загрози життю та здоров'ю людей.

В свою чергу, скаржник не позбавлений права відновити виконання робіт, експлуатацію механізмів (ліфтів) після повідомлення органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, (Головне управління Держпраці у Львівській області) про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви підставності застосування заходу реагування, на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 1340/4967/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 11.04.2019