Справа № 0440/5324/18
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/5324/18
(суддя Конєва С.О., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у справі №0440/5324/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 липня 2018 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області згідно з яким, просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов'язати відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1, з врахуванням всього стажу роботи зазначеного у трудовій книжці, заробітної плати для обчислення пенсії, доплатою до пенсії за понаднормативний стаж відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, починаючи з дати звернення - 07.07.2016 року та здійснювати виплату пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Позов обґрунтовано тим, що 07.07.2016 року представник позивача за нотаріально посвідченою довіреністю звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську із заявою про призначення пенсії за віком. Листом №1880/02/33 від 20.07.2016 року пенсійний орган відмовив у призначенні такої пенсії, у зв'язку з чим представник позивача звернувся до суду із позовом. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 року, у задоволенні позову було відмовлено у зв'язку з передчасністю заявлених позивачем вимог, так як пенсійним органом заява позивача від 07.07.2016 року не розглядалась та рішення про відмову у призначенні пенсії не приймалося. 25.05.2018 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою щодо прийняття рішення по заяві позивача від 07.07.2016 року про призначення пенсії за віком, однак листом №307/03-8/15 від 31.05.2018 року пенсійний орган повідомив представника позивача про відсутність права на пенсію у позивача у зв'язку з ненадходженням до пенсійного органу заяви та пакету документів для призначення пенсії вдруге.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком, яка оформлена листом №307/03-8-15 від 31.05.2018 року та зобов'язав відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 10.01.2018 року. Позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 07.07.2016р. по 09.01.2018р. - залишив без розгляду. У задоволенні іншої частини позову - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що поданих представником позивача документів було достатньо для призначення позивачу пенсії за віком, а тому дії відповідача щодо відмові позивачу у призначенні пенсії за віком, оформлені листом №307/03-8-15 від 31.05.2018р. є протиправними. При цьому, суд першої інстанції зробив висновок при необхідність залишення без розгляду позовних вимог за період з 07.07.2016 року по 09.01.2018 року, оскільки позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження причин поважності пропуску строку звернення до суду у період з 29.08.2017р. (винесення ухвали Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом у справі №206/28/17) по 25.05.2018р. (до моменту звернення до пенсійного органу із заявою про прийняття рішення. Відмовляючи у задоволенні іншої частини вимог суд першої інстанції зробив висновок про їх передчасність. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог та в частині залишення позову без розгляду позивач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить змінити рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач 07.07.2016 року належним чином звернувся до відповідача та надав всі необхідні документи достатні для призначення пенсії, не призначення позивачу цієї пенсії відбулось з вини органу, а отже суд першої інстанції помилково застосував шестимісячний строк звернення до суду. Зазначає про те, що пенсія за віком позивачу повинна бути виплачена з 07.07.2016 року із врахуванням всього стажу роботи зазначеного у трудовій книжці, заробітної плати для обчислення пенсії, доплатою до пенсії за понаднормативний стаж відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як не працюючому пенсіонеру, дитині війни.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 07.07.2016 року представник ОСОБА_1 - Богач В.І., за наявності відповідної довіреності, звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську із заявою про призначення позивачеві пенсії за віком, до якої були додані, зокрема, оригінали та копії трудової книжки позивача, нотаріально засвідченої довіреності, картки платника податків, паспорта позивача та копія паспорта представника (а.с. 8,40-41).

Листом №1880/02/33 від 20.07.2016 року пенсійний орган повідомив представника позивача, що ним не надано необхідних документів, а саме: уточнюючої довідки про період роботи позивача з 04.11.1960 року по 08.04.1993 року та оригіналу трудової книжки, що підтверджується змістом копії ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017р. у справі №206/28/17, наявної у справі (а.с.12-13).

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2017 року у справі №206/28/17, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 року, було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі призначити та виплачувати позивачеві пенсію за віком, при цьому, у вищезазначеній ухвалі від 29.08.2017 року зазначено про передчасність заявлених позовних вимог позивача, оскільки пенсійний орган у призначенні позивачеві пенсії не відмовляв за вказаним вище листом та відповідного рішення не приймав (а.с.12-13).

Представник позивача звернувся до пенсійного органу із заявою від 25.05.2018 року, у якій зазначив про відсутність будь-яких додаткових документів крім наданих до заяви від 07.07.2016 року, а тому просив прийняти рішення по суті заяви від 07.07.2016 року, яке надіслати на адресу представника, що підтверджується її копією (а.с.14).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що листом №307/03-8-15 від 31.05.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило представника позивача про відсутність у позивача права на призначення пенсії у зв'язку з не надходженням вдруге до пенсійного органу заяви та пакету документів для призначення пенсії за віком (а.с.15).

Правомірність дій відповідача щодо не призначення позивачу пенсії на підставі заяви від 07.07.2016 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Як вбачається з тексту постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2017 року прийнятої у справі №206/28/17, позивач 04 січня 2017 року звертався до суду з позовом, в якому просив зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням стажу зазначеного у трудовій книжці, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни з дати звернення - 07.07.2016 року.

Підставою для звернення до суду з таким позовом стали дії відповідача щодо не призначення позивачу пенсії на підставі поданої 07.07.2016 року заяви.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2017 року у справі №206/28/17, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Тобто, судовим рішенням, яке набрало чинності вирішено спір щодо правомірності дій відповідача щодо не призначення позивачу пенсії на підставі заяви від 07.07.2016 року. Яка у подальшому відповідачем була розглянута та з приводу якої було прийнято рішення від 06.10.2016 року № 59 щодо відмови у призначенні позивачу пенсії (а.с. 39). Вказана відмова по теперішній час не оскаржена.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи №0440/5324/18 предметом спору у цій справі є знову правомірність дій відповідача щодо не призначення позивачу пенсії на підставі заяви від 07.07.2016 року.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи вищезазначені норми, а також те, що постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2017 року у справі №206/28/17 вирішено спір щодо правомірності дій відповідача щодо не призначення позивачу пенсії на підставі заяви від 07.07.2016 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо наявності підстав для закриття провадження у справі №0440/5324/18.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про те, що звернення представника позивача 25 травня 2018 року до відповідача з заявою про прийняття рішення за результатами розгляду заяви від 07.07.2016 року і надіслання його на адресу представника (а.с.14) відповідачем відповіді у формі листа №307/03-8-15 від 31.05.2018 року (а.с.15) не спростовують того, що справи №206/28/17 та №0440/5324/18 мають аналогічні підстави позову.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у справі №0440/5324/18 - скасувати та провадження у справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко

суддя А.В. Суховаров