Справа № 2340/4008/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4008/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 - фізичної особи - підприємця на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 р. у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Черкаській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 - фізична особа-підприємець з позовом до управління Держпраці у Черкаській області, в якому просила суд скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 30.08.2018 № ЧК-697/367/АВ/П/ПТ/ІП-ФС-478.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач необґрунтовано та безпідставно притягнув її до відповідальності за відсутність локальних нормативно-правових актів, що стосуються організації робіт, охорони праці, пожежної безпеки та ознайомлення працівників під підпис із вказаними нормативно-правовими актами, оскільки вона не використовує найману працю працівників, а тому відповідно не має обов'язку ознайомлювати їх під підпис із вказаними нормативно-правовими актами.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу відповідно до змісту якої просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми адміністративного та процесуального права, а також не повно з'ясовано обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення.

Зокрема, апелянт вказує, що суд першої інстанції не надав можливості дати пояснення третій особі на стороні позивача.

На переконання апелянта, висновки, яких дійшов суд не враховують всіх обставин справи, що призвело до незаконного, на її думку, рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого останній просить суд рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

В обґрунтування доводів заперечень зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. На думку відповідача, судом було дотримано норми процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права, з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи, а висновки відповідають обставинам справи.

Крім того, відповідач вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи, оскільки рішення у даній справі жодним чином не впливає на права, свободи та інтереси або обов'язки ТОВ «Працевлаштування Плюс».

Відповідач стверджує, що підстави для скасування чи зміни рішення відсутні, оскільки суд дійшов вірного висновку про порушення ФОП ОСОБА_3 вимог статті 29 КЗпП.

Позивач, у свою чергу, надала суду пояснення стосовно відзиву на апеляційну скаргу, в якому, крім аргументів зазначених у апеляційній скарзі, звертає увагу суду, що вона не є роботодавцем найманих працівників, в той час як ст. 29 КЗпП та ст. 13 ЗУ «Про охорону праці» покладено відповідні зобов'язання саме на роботодавця, яким у даному випадку є ТОВ «Працевлаштування Плюс».

У вказаних поясненнях позивач також вказує, що на її думку, відповідач не правильно тлумачить норми чинного законодавства, а також умови договору аутстаффінгу.

Учасники судового процесу, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року клопотання позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції в приміщенні суду було залишено без розгляду.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив суд здійснити судовий розгляд справи без його участі.

З огляду на зазначене та керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України вирішив розгляд даної справи здійснити у порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на підставі наказу від 02.08.2018 №768-Н та направлення від 02.08.2018 №1621 посадовою особою управління Держпраці у Черкаській області в період з 03.08.2018 по 10.08.2018 проведено інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю фізичної особи-підприємця ОСОБА_3. Результати перевірки оформлені актом від 10.08.2018 №ЧК-697/367/АВ (далі - Акт).

Вказаним інспекційним відвідуванням встановлено, що на момент перевірки у магазині № 56 "Сьогодні Аврора" у м. Черкаси, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, працювало 8 осіб, однак у позивача відсутні локальні нормативно-правові акти, що стосуються організації робіт, охорони праці, пожежної безпеки та не ознайомлено працівників під підпис із вказаними нормативно-правовими актами, чим порушено вимоги ст. 29 КЗпП України.

На підставі вказаних висновків Акту перевірки управлінням Держпраці у Черкаській області винесено оскаржувану постанову від 30.08.2018 №ЧК-697/367/АВ/П/ПТ/ІП-ФС-478 про накладення штрафу на позивача у розмірі 3723,00 грн.

Водночас, позивач, не погоджуюсь із прийнятим відповідачем рішенням про визнання її винною у порушенні передбачених ст. 29 КЗпП вимог та вважаючи незаконним притягнення її до відповідальності шляхом накладення штрафу, звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач вказує про те, що дана норма законодавства застосовується виключно до роботодавця з яким наймані працівники перебувають у трудових відносинах. У той же час, правовою основою використання нею праці робітників у магазині № 56 "Сьогодні Аврора" у м. Черкаси є договір аутстаффінгу персоналу, укладений нею з ТОВ "Працевлаштування Плюс" від 24.04.2017 № 2, за яким останній виконує функції по підбору та переданню в її розпорядження кваліфікованих працівників, та разом з цим, ознайомлює цих осіб з положеннями локальних нормативно-правових актів, що стосуються організації робіт, охорони праці, пожежної безпеки.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що саме позивач повинен був проінструктувати працівників, що працюють у магазині № 56 "Сьогодні Аврора" у м. Черкаси, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони, оскільки, як чинним законодавством України так і умовами договору аутстаффінгу від 24.04.2017 №2, зокрема, пп. 2.2.4, пп. 2.3.4, пп. 2.3.7, передбачено обов'язок саме позивача вести локальні акти з організації робіт, техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони та ознайомлювати з ними працівників, оскільки вказані працівники працюють саме у магазині № 56 "Сьогодні Аврора", а не у приміщенні ТОВ "Працевлаштування Плюс".

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як було встановлено судом та вбачається зі змісту Акту інспекційного відвідування від 10 серпня 2018 року № ЧК - 697/397/АВ та оскаржуваної постанови відповідачем було встановлено порушення позивачем вимог статті 29 КЗпП України, а саме на момент інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 відсутні локальні нормативно-правові акти, що стосуються організації робіт, охорони праці, пожежної безпеки та не ознайомлено працівників під підпис із вказаними нормативно-правовими актами.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що приписами статті 29 КЗпП України встановлено обов'язок власника або уповноваженого ним органу проінструктувати працівника і визначити йому робоче місце.

Так, відповідно до приписів вказаної норми до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний:

1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору;

2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором;

3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами;

4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Тобто, зі змісту вказаної норми законодавства вбачається, що відповідний обов'язок визначено законодавцем лише щодо власника або уповноваженого ним органу відносно тих осіб, з якими останнім укладено трудові договори.

Як вбачається зі змісту Акту № ЧК-9697/367/АВ від 10 серпня 2018 року, під час інспекційного відвідування у магазині № 56 «Сьогодні Аврора», інспектором праці зафіксовано 8 осіб з якими заключено строкові трудові договори.

Водночас, як стверджує позивач, не заперечується та жодним чином не спростовується відповідачем, а також підтверджується наявними у справі доказами, вказані строкові договори було укладено з фізичними особами не позивачем, а іншою юридичною особою, яка відповідно до змісту цих договорів є роботодавцем.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що позивач жодних трудових договорів із вказаними восьми особами, які працюють у її магазині не укладала, а отже відповідно не має обов'язку щодо виконання вимог визначених статтею 29 КЗпП України.

Отже, з урахуванням того, вказані строкові договори були укладені між працівниками та ТОВ «Працевлаштування Плюс», та саме останнім було видано накази (розпорядження) про прийняття на роботу зазначених працівників, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість доводів апелянта, що у даному випадку саме ТОВ «Працевлаштування Плюс» повинно ознайомлювати цих працівників під підпис із локальними нормативно-правовими актами, що стосуються організації робіт, охорони праці, пожежної безпеки.

При цьому, питанню щодо правомірності використання найманої праці зазначених працівників позивачем, зокрема, правомірності договору аутстаффінгу персоналу № 2 від 24 квітня 2017 року, укладеного між ТОВ «Працевлаштування Плюс» та ФОП ОСОБА_3 колегія суддів не надає правової оцінки, оскільки вказані правовідносини не є предметом даного спору.

З огляду на викладене, колегією суддів встановлено, що під час інспекційного відвідування магазину № 56 «Сьогодні Аврора», за вказаних в Акті № ЧК-9697/367/АВ від 10 серпня 2018 року обставин, інспектор праці дійшов помилкового висновку про порушення позивачем вимог статті 29 КЗпП України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у ході розгляду даної справи відповідачем не було доведено факту укладення трудових договорів із працівниками саме позивачем, що відповідно виключає її обов'язок дотримання вимог законодавства в частині ознайомлювати цих працівників під підпис із локальними нормативно-правовими актами, що стосуються організації робіт, охорони праці, пожежної безпеки.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про правомірність прийняття оскаржуваного рішення. Не встановлено судом відповідних обставин і в ході розгляду справи.

При цьому, колегія суддів також зауважує, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, як встановлено судом, оскаржуване рішення відповідача про накладення штрафу на позивача за порушення вимог статті 29 КЗпП України було прийнято на підставі неправомірних висновків Акту інспекційного відвідування № ЧК-9697/367/АВ від 10 серпня 2018 року, а отже таке рішення є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не надав можливості надати пояснення третій особі ТОВ "Працевлаштування Плюс", оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення у даній справі не може вплинути на права та інтереси представника ТОВ "Працевлаштування Плюс" Каращук А.В.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не був позбавлений, передбаченого КАС України, права, заявити клопотання про виклик уповноваженого представника ТОВ "Працевлаштування Плюс" до суду в якості свідка для надання відповідних пояснень.

Проте, з урахуванням встановлених колегією суддів під час апеляційного розгляду обставин справи у їх сукупності та взаємозв'язку, Шостий апеляційний адміністративний суд приходить до переконання, що висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства, а також спростовуються доводами апелянта.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом у розмірі 704, 80 грн., а також витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою у розмірі 1057,20 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 242-243, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - фізичної особи - підприємця задовольнити.

2. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЧК-67/367/АВ/П/ПТ/ІП-ФС-478 від 30 серпня 2018 року про накладення на ФОП ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) штрафу у розмірі 3723,00 грн.

4. Стягнути на користь ОСОБА_3 - фізичної особи - підприємця (ЄДРПОУ НОМЕР_1, місцезнаходження: вул. Раїси Кириченко, 10, с.Мала Нехвороща, Машівський район, Полтавська область, 39451) з Управління Держпраці у Черкаській області (, місцезнаходження: бул. Шевченка, 205, м. Черкаси, Черкаська область, 18000 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович