Справа № 558/121/19
Суддя: Феха Т.С.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 558/121/19
номер провадження 2-а/558/5/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти батальйону патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції НП України Корчанського Юрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Демидівського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до відповідача інспектора роти батальйону патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції НП України Корчанського Юрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та пояснив, що 23 лютого 2019 року відносно нього інспектором роти батальйону патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції НП України Корчанським Ю.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК № 514142 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, згідно якої зазначається про те, що він в цей же день, 23 лютого 2019 року о 09 годині 30 хвилин на 158 км автодороги М06 Київ-Чоп, керував автомобілем НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знака 5.45 рухався зі швидкістю 114 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. Швидкість вимірювалася приладом «Трукам 0521».

З вказаною постановою не погоджується, вважає її протиправною, оскільки в той день дійсно керував автомобілем на автодорозі М06 Київ-Чоп. В той час був дуже інтенсивний рух на дорозі. Він керував автомобілем з дозволеною швидкістю руху та був зупинений поліцейським. В місці зупинки та неподалік будь-яких дорожніх знаків, що вказували б на те, що дорога проходить в населеному пункті не було. Коли до нього підійшов поліцейський, то надав прилад, який показував перевищення швидкості руху. Він пояснив, що швидкість руху не перевищував. Після цього на вимогу поліцейського надав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Надані ним документи були сфотографовані поліцейським та після цього він поїхав далі. Про те, що буде відносно нього винесена постанова йому ніхто не повідомив та у зв'язку з чим мала складатися постанова його також не повідомили. Через декілька днів він отримав лист в якому була постанова про накладення відносно нього адміністративного стягнення.

З постановою не погоджується, оскільки швидкість руху не перевищував. Був зупинений поліцейським на ділянці дороги, що не відноситься до населеного пункту. Крім того, йому не було надано жодних доказів, на підставі яких він міг переконатися у вчиненні адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_2 просив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 514142 відносно нього скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідач - інспектор роти батальйону патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції НП України Корчанський Ю.М., як суб'єкт владних повноважень, в судове засідання не з'явився, хоч про час судового розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку. Відзиву на позовну заяву чи клопотань відповідач до суду не подавав.

Відповідно до правил ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Повно і всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі за внутрішнім переконанням, заслухавши позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 лютого 2019 року інспектором роти батальйону патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції НП України Корчанським Ю.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 514142 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, згідно якої зазначається про те, що ОСОБА_2 23 лютого 2019 року о 09 годині 30 хвилин на 158 км автодороги М06 Київ-Чоп, керував автомобілем НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знака 5.45 рухався зі швидкістю 114 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. Швидкість вимірювалася приладом «Трукам 0521» (а.с. 6).

Ч. 1 ст. 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фото, пояснення свідків тощо. Сам по собі опис адміністративного правопорушення у постанові про накладення адміністративного стягнення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В іншому випадку, є підстави вважати, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву позивача, не представлено суду доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Положення ч. 3 ст. 62 Конституції України визначають, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково; відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірності винесення оскаржуваної постанови та наявності в діях ОСОБА_2 порушення, за яке передбачена відповідальність ч. 3 ст.122 КУпАП.

В порушення вимог ст. 245, ст. 280 КУпАП, при розгляді справи відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідачем не всебічно та неповно з'ясовано обставини справи; не допитано очевидців події та в матеріалах справи відсутні докази про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, відсутня фото, відеозйомка виявленого порушення.

У зв'язку з цим, суд приходить до висновку про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 514142 відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що така постанова містить запис про те, що до постанови додається фото (відео) запис виявленого порушення, який до суду для його дослідження під час розгляду справи відповідачем не було надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних позивача - скасування постанови та надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

У своїй позовній заяві позивач ОСОБА_2 посилався на Загальні положення Правил дорожнього руху, положення ст.ст. 258, 283, 288 КУпАП, які обґрунтовано підлягають застосуванню при вирішенні спору між сторонами.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову серії НК № 514142 від 23 лютого 2019 року інспектора роти батальйону патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції НП України Корчанського Юрія Миколайовича про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1), за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2019 року.