Справа № 120/156/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 квітня 2019 р. Справа № 120/156/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Кухрівського О.В.

представника третьої особи: Дзіся А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (22400, АДРЕСА_1)

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області (21100, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця); третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

про: скасування вимоги про сплату боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (22400, АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС у Вінницькій області (21100, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця); третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) про скасування вимоги про сплату боргу.

Ухвалою суду від 22.01.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали, позивачем 01.02.2019 подано до суду матеріали на усунення недоліків та адміністративний позов з уточненими позовними вимогами.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що з 16.12.2009 зареєстрований як фізична особа - підприємцем, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно наказу Вінницької виправної колонії УДДПВП України у Вінницькій області №63 о/с від 29.12.2007 по особовому складу, позивач був звільнений зі служби органів внутрішніх справ України за п. 63 "а" (за віком) у відповідності з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991, на момент звільнення досяг 45 річного віку.

Позивач вказує, що згідно зі ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" особи, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Оскільки, позивач є пенсіонером, тому, не повинен сплачувати ЄСВ. Відтак, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-131821-53 від 06.11.2018 зі сплати єдиного внеску на суму 15044,02 грн є протиправною і підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 05.02.2019 відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного із викликом сторін.

27.02.2019 від представника третьої особи - управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшло пояснення на позовну заяву та повідомлено наступне.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що особи, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, право на добровільну участь в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування надано: особам, які отримують пенсію за віком; особам з інвалідністю; особам, які досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 60 - років).

Однак, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду та отримує пенсію за вислугою років. Станом на 01.01.2018 останньому виповнилось лише 56 років, отже, відсутні правові підстави для звільнення його від сплати єдиного соціального внеску.

27.02.2019 стороною відповідача на адресу суду направлено відзив на адміністративний позов, з якого слідує, що останній заперечує щодо заявлених позовних вимог. Представник відповідача вказує, що за позивачем рахується борг по єдиному внеску в сумі 15044,02 грн. Окремо зазначає, що фізичні особи-підприємці, яким призначено пенсію за вислугу років не звільняються від сплати за себе єдиного внеску на підставі ч. 4 ст. 4 Закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Оскільки, фізичні особи-підприємці, яким призначено пенсію за вислугу років, не є пенсіонерами за віком чи інвалідністю, тому, повинні сплачувати єдиний внесок на загальних підставах.

01.03.2019 на адресу суду від позивача надійшло пояснення до позовної заяви, в якому останній виклав свої пояснення і аргументи щодо наведених відповідачем та третьою особою заперечень та мотиви їх відхилення.

В подальшому, на виконання протокольної ухвали суду від 05.03.2019 управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькі області надано оригінал пенсійної справи ОСОБА_1

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях, наданих під час судового розгляду справи. Окремо у своїх поясненнях наполягали, що позивач, згідно із наказом начальника Вінницької виправної колонії УДДПВП України у Вінницькій області від 29 грудня 2007 року №63 о/с, звільнений у запас Збройних Сил України за п. 63 (за віком).

Представник відповідача та представник третьої особи, в свою чергу, проти задоволення позовних вимог заперечували та просили суд у їх задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований як фізична особа-підприємець з 16.12.2009 згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У зв'язку із наявністю заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 15044,02 грн, 06.11.2018 Головним управлінням ДФС у Вінницькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-131821-53 від 06.11.2018 ОСОБА_1

14.12.2018 позивачем направлено скаргу керівнику Головного управління ДФС у Вінницькій області з проханням скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки), у зв'язку з тим, що він є пенсіонером за віком.

Вказана скарга Головним управлінням ДФС у Вінницькій області залишена без задоволення з тих підстав, що до осіб, які звільняються від сплати єдиного внеску не входять пенсіонери, які отримують пенсію за вислугу років та не досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-131821-53 від 06.11.2018 та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати врегульовані Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464- VI, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI та підпунктом 2.1.3 пункту 2.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-5, визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Разом з цим, відповідно до частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI (в редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07.07.2011 № 3609, який набув чинності з 06.08.2011) особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Аналіз даної норми свідчить про те, що звільнення фізичної особи-підприємця від сплати єдиного внеску можливе при наявності двох умов: по-перше, така особа повинна мати статус пенсіонера за віком або інваліда або досягти віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (60 років), по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Положеннями статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років).

Загальні умови призначення пенсій за віком визначені статтею 12, 13 цього Закону та частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, аналізуючи наведене, суд зауважує, що фізичні особи-підприємці, яким призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII і які не досягли пенсійного віку, не звільняються від сплати за себе єдиного внеску на підставі частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VІ, оскільки від сплати за себе єдиного внеску звільняються лише ті фізичні особи-підприємці, які є пенсіонерами за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна правова позиція у подібній категорії спорів висловлена Верховним Судом у постанові від 10.04.2018 у справі №826/28012/15.

Як встановлено судом, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, Головним управлінням ПФУ в Вінницькій області призначено пенсію за вислугу років, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача, а саме, протоколом від 01.01.2008.

Водночас, згідно інформації наданої ГУ ДФС у Вінницькій області ФОП ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у Калинівській ОДПІ (Калинівський район) Козятинського управління ГУ ДФС у Вінницькій області з 16.12.2009.

За таких обставин, беручи до уваги, що ФОП ОСОБА_1 отримує пенсію саме за вислугу років та не досяг 60 річного віку, суд доходить висновку, що він не звільнений від сплати єдиного соціального внеску. Відтак, в контексті наведених вище норм, відсутні правові підстави вважати, що спірна вимога є протиправною та, відповідно, відсутні підстави для її скасування.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб'єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено: 12.04.19

'

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна