Справа № 398/1131/19
Суддя: Ніколаєв М. В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1131/19
Провадження №: 2-а/398/53/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" квітня 2019 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Ніколаєва М.В.,

з участю секретаря Безкоровайної А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби Олександрійського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної служби Олександрійського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2, у якому просить визнати дії поліцейського неправомірними та скасувати винесену відповідачем постанову про накладення адміністративного стягнення від 20.03.2019 року серії ДПО18 № 126988 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач, посилається на те, що 20.03.2019 року, керував автомобілем ВАЗ, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку по проспекту Соборному, 92 в м. Олександрія біля повороту, до нього підійшов інспектор патрульної служби Олександрійського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 та заявив, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду до прилеглої території. Після чого відповідач склав постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач не погоджується із вказаною постановою та зазначає, що автомобіль був розташований понад 10 метрів від перехрестя, замір відстані від повороту інспектор здійснював без його участі та без свідків, вважає, що відповідач безпідставно виніс оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 03.04.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. На позові наполягає в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань не надав. У визначений судом строк відзив не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що інспектором патрульної служби Олександрійського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 винесено постанову серії ДПО18 № 126988 від 20.03.2019 року, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень на ОСОБА_1, оскільки останній, 20.03.2019 року о 12 годин 30 хвилин, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Соборному, 92 в м. Олександрії, здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду до прилеглої території, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно пункту 15.10 ПДР України стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

У відповідності до п. 15.9 "ґ" ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази винуватості позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зокрема, не надано доказів того, що транспортний засіб було зупинено ближче 10 метрів до перехрестя, оскільки відповідних замірів суду надано не було.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки не містить об'єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях щодо вини позивача у вчиненому порушенні, як і постанова про накладення на нього адміністративного стягнення, яка винесена без наявності відповідних та достатніх доказів вини особи у вчиненні правопорушення, суд прийшов до висновку, що дії інспектора щодо складання постанови та сама постанова є протиправними, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 77, 242 - 246, 250, 255, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати винесену інспектором патрульної служби Олександрійського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 постанову від 20 березня 2019 року серії ДПО18 № 126988 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Ніколаєв