Справа № 240/1442/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м.Житомир справа № 240/1442/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Погорлецького Є.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити переахунок та виплату пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо перерахунку з 01 січня 2016 року пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2016 року.

В обгрунтування позову зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснено перерахунок пенсії позивачу, виходячи з 70 процентів грошового забезпечення, а не з 76 процентів відповідних сум грошового забезпечення, визначеного в довідці Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області від 21.03.2018 №85/9845, що порушує його право на належний соціальний захист та отримання пенсійних виплат у передбаченому законодавстві України розмірі. Вказує, що вислуга років на день звільнення і звільнення через ховробу дає підстави встановити розміру пенсії 76% грошового забезпечення відповідно до довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області від 21.03.2018 №85/9845.

Ухвалою від 25.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 14.03.2019.

14.03.2019 надійшов відзив на позовну заяву. В обгрунтування позову зазначив, що пенсія позивачу призначена з 25.02.2005 в розмірі 71%. Пунктом "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше, пенсії за вислугу років призначаються у таких розмірах: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Зміни в ст.13 Закону внесені 07.11.2015 та застосовуються до осіб, звільнених зі службив поліції на підставі п.2,3 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" . Позивач звільнений з органів внутрішніх справ підполковником міліції, що свідчить про те, що службу в поліції він не проходив. Право на пенсію відповідно до вказаної норми мають особи, звільнені у відставу за віком або за станом здоров"я чи звільнені зі служби в поліції. Оскільки позивач не підпадає під жодну з цих категорій осі, йому не може бути призначено пенсію у розмірі 76%. Отже, перерахунок пенсії позивач проведено відповідно до норм законодавства, чинних на момент здійснення перерахунку у розмірі 70% сум грошового забезпечення. Тому позов безпідставний.

14.03.2019 позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що вислуга років на день звільнення і звільнення через хворобу дає підстави встановити йому розмір пенсії 76% грошового забезпечення.

14.03.2019 справу знято з розгляду у зв"язку перебуванням судді у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 28.03.2019.

28.03.2019 в судовому засідання оголошувалась перерва до 03.04.2019.

В судове засідання з"явився позивач, позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом "ж" статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил (за власним бажанням). Вислуга років у календарному обчиленні становить 26 років 00 місяців 11 днів, у пільговому - 26 років 06 місяців 28 днів. (а.с.18)

31.03.2005, наказом УМВС України в Кіровоградській області №84 о/с частково змінено пункту наказу УМВС від 28.02.2005 №54 та зазначено, що вважати полковника міліції ОСОБА_1 звільненим у запас Збройних Сил за п.64 "б" (через хворобу) . Вислуга років на день звільнення в пільгоовму обчисленні становить 27 років 05 місяців 28 днів. (а.с.19)

З 25.02.2005 позивачу призначена пенсія за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ". Пенсія призначена у розмірі 71% грошового забезпечення. (а.с.55)

Постановою Корольовського районного суду задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 зобов'язано ГУПФУ в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки від 18.05.2017 №85/9849 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2016. (а.с.21-22)

На підставі довідки УМВС України в Житомирській області №85/9849 від 21.03.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016, виходячи із 70% грошового забезпечення (вислуга років 27), що підтверджується довідкою про перерахунок пенсії, копія якого наявна у матеріалах справи . (а.с.27)

14.12.2018 та 28.12.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, виходячи з 90% грошового забезпечення згідно довідки УМВС від 21.03.2018 з 01.01.2016. (а.с.14)

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.12.2018 №Я-5238, Я-5246 позивача, серед іншого, повідомлено, що відповідно до п."а" ст.13 Закону в редакції чинній на дату призначення пенсії, особам звільненим у відставку за віком або за станом здоров"я пенсія призначається у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Під час проведення перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" норми законодавства застосовуються у редакції, яка чинна на момент перерахунку, а саме станом на 01.01.2016. З 01.05.2014 по даний час чинною є редакція частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено максимальний розмір пенсії за вислугу років у розмірі 70% від грошового забезпечення. Тому при проведенні перерахунку починаючи з 01.01.2016 пенсія була встановлена в розмірі 70% від грошового забезпечення. Пенсія у розмірі 90% сум грошового забезпечення не призначалась.(а.с.16)

Позивач не погодився з відмовою відповідача у перерахунку та виплаті пенсії, виходячи з 76 % відповідних сум грошового забезпечення, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом, оскільки вислуга років на день звільнення і звільнення через хворобу дає підстави встановити йому розмір пенсії 76% грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Положеннями пункту "а" частини першої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Як встановлено судом, пенсія позивачу призначена за вислугою років з 25.02.2005 за вислугу 27 років, виходячи із 71% грошового забезпечення.

Пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-17), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії, що відбулася у ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку з 01.01.2016.

Внесені Законами №3668-17 та №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що при перерахунку пенсії відповідач повинен був застосувати норми частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90% від розміру грошового забезпечення, яке враховано при обчисленні пенсії.

Частиною 3 статті 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" також не передбачено зменшення встановленого на момент призначення пенсії відсотку основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.

Отже, суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов'язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні відсоткового розміру пенсії не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2018 у справі №564/2288/16-а (№К/9901/23573/18).

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що при здійсненні перерахунку пенсії відповідач протиправно застосував положення частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII в редакції, чинній на момент здійснення такого перерахунку, а не норму, чинну на момент призначення позивачу пенсії, що призвело до звуження конституційних прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при проведенні перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2016, відповідачем протиправно зменшено основний розмір пенсії за вислугу років з 71% на 70% розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з 01.01.2016, тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Водночас, що стосується вимог в частині визнання протиправним дій та зобов"язання здійснити перерахунок пенсії саме у розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2016 року.

Обґрунтовуючи вимоги у цій частині позивач стверджує, що він має право на перерахунок та виплату пенсії у розмірі 76%, оскільки вислуга років на день звільнення і звільнення через хворобу дає підстави встановити розміру пенсії 76% грошового забезпечення.

Суд вважає такі доводи безпідставними, з огляду на наступне.

Так, як вбачається з матеріла справи, наказом УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом "ж" статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил (за власним бажанням). (а.с.18)

31.03.2005, наказом УМВС України в Кіровоградській області №84 о/с частково змінено пункту наказу УМВС від 28.02.2005 №54 та зазначено, що вважати полковника міліції ОСОБА_1 звільненим у запас Збройних Сил за п.64 "б" (через хворобу) . Вислуга років на день звільнення в пільговому обчисленні становить 27 років 05 місяців 28 днів. (а.с.19)

Тобто, позивач був звільнений з органів внутрішніх справи у запас Збройних Сил.

Відповідно до п."а" ст.12 Закону (на час призначення пенсії) право на пенсію за вислугу років мають: особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.

Положеннями пункту "а" ч.1 ст. 13 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до п.62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР від 29.07.1991 №114 (у редакції чинній на час призначення пенсії) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил СРСР (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом СРСР "Про загальну військову повинність" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом СРСР "Про загальну військову повинність" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Отже, особам, які мають вислугу 20 років і більше пенсії призначаються: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Тобто, саме звільненим у відставку пенсія за вислугу років призначається у розмірі 55 процентів сум грошового забезпечення.

Оскільки позивач був звільнений з органів внутрішніх справи у запас, а не у відставку, пенсія йому була призначена у розмірі 50 процентів сум грошового забезпечення та за кожний календарний рік понад 20 років враховано 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення, що враховуючи 27 років вислуги позивача разом становить 71%. Підстави для встановлення основного розміру пенсі 76% відсутні.

З огляду на викладене, доводи позивача, що оскільки він звільнений за хворобою та має право на 55% сум грошового забезпечення при призначенні пенсії, а не 50% судом до уваги не приймаються, є законодавчо спростовані, з огляду на що вимоги у частині визнання протиправними дій відповідача та зобов"язання провести перерахунок пенсії виходячи з 76% сум грошового забезпечення безпідставні та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень ч. 2 ст. 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо перерахунку з 01 січня 2016 року ОСОБА_1 пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2016 року, з урахуванням проведених виплат, з огляду на що позов задовольняє частково.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду. Крім того, це є правом, а не обов'язком суду.

Приймаючи до уваги обставини справи, підстави зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Беручи до уваги задоволення позову та приписи ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями9,77,90,242-246,971 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) щодо перерахунку з 01 січня 2016 року ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) здійснити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) перерахунок та виплату пенсії у розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2016 року, з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 09 квітня 2019 року