Справа № 128/2867/18
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/2867/18

РІШЕННЯ

Іменем України

01.04.2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючого судді Саєнко О.Б., при секретарі Бутіної Г.В.,

за участю: позивача- Таранюка В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульно-постової поліції в Житомирській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

УСТАНОВИВ:

23.10.2018 до Вінницького районного суду Вінницької області, як адміністративного суду, із позовом звернувся ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульно-постової поліції в Житомирській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги позивачем , з врахуванням їх уточнень, мотивовано тим, що 15.10.2018 поліцейським УПП в Житомирській області, інспектором поліції ОСОБА_2 відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №332264, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255 гривень.

Вважає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки йому не відомо, за допомогою якого засобу було зафіксоване адміністративне правопорушення, однак в постанові, в розділі №6 вказаний прилад ТРУКАМ W0521.

Також зазначає, що ввідповідно до п.2 переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху затвердженого Наказом МВС від 01.03.2010 року №33 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 року за №262/17557, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів прилад «ТruСАМ» віднесений до таких, які працюють виключно в автоматичному режимі, що мають функцію фото - і кінозйомки, відеозапису. Фактично профільне міністерство виключила прилад «ТruСАМ» з державного реєстру засобів вимірювання швидкості.

Зазначає, що йому відомо, що прилад «ТruСАМ» не був ніде закріплений (змонтований чи розміщений) , а знаходився безпосередньо у руках, невідомого йому працівника поліції котрий безпосередньо знаходився на проїзній частині міжнародної траси Київ- Чоп 86 км та перевіряв швидкість транспортних засобів як у бік м. Києва так і у бік м. Чопу, націлюючи прилад «ТruСАМ» вибірково, на власний розсуд та суб'єктивне переконання, виділяючи такий транспорт із загального потоку, тобто прилад вмикався у роботу та фіксував швидкість одночасно із функцією фото- і відео зйомкою винятково після вказівки безпосередньо самого поліцейського.

Вказує, що відповідачем винесено постанову із істотним порушенням його прав та гарантій, оскільки постанову винесено відповідачем на проїзній частині траси, після того, як правопорушення, ніби - то, було вчинено. За таких умов він не мав часу, відповідно, фізичної можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, зокрема, знайомитись з доказами, подавати докази, що мають значення для правильного вирішення справи, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо.

Зазначає, що в порушення статті 251 КУпАП до постанови не долучено протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, тощо.

Вказує, що відповідач проігнорував вимоги ст. 283 КУпАП, оскільки позивачу не відомий зміст постанови, крім того, постанова є нечитабельною.

Просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії НК №332264 від 15 жовтня 2018 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

26.11.2018, через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.21-23), відповідно до якого вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, з огляду на таке.

Вказує, що відповідно до постанови інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 під час несення служби на автодорозі Київ - Чоп 15.10.2018 відповідачем за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruCam LТІ 20/20 (серійний номер ТС000521) було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу ГАЗ 31105 з номерним знаком АВ 4206 ВК, рухався зі швидкістю 78 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 (двадцять вісім) км/год. чим порушив п. 12.9.6 ПДР України.

Зазначає, що після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 закону "Про Національну поліцію", інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1Л, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред'явити документи, зазначені в п. 2. і ПДР України на підставі ст. 32 закону «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Інспектор запропонував позивачу ознайомитися з відеофіксацію факту правопорушення, але останній відмовився від вказаних дій.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9.6 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та ст. 63 Конституції України та інспектор Ярош М.В. виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнені правопорушника в розмірі 255 гривень, відповідно до санкції статті.

Вказує, що якості доказу перевищення швидкості є відповідне фото, на якому зафіксований державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені правилам дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Вважає, позивач, подавши позов обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на підтвердження позовних вимог.

Також зазначає, що використання лазерного вимірювача швидкості ТruCam органами Національної поліції України, а саме- працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП ОСОБА_3 від 04.10.2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Вказує, що дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху знаходиться на відмітці - 87 км+ 800 м А/Д М-07 «Київ-Чоп», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Через 300 м від нього встановлено дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км», тобто забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові, тобто 50 км/год.

Зазначає, що лазерний вимірювач швидкості ТruCam LТІ 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LТІ 20/20 ТruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Вказує, що чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Вважає, що факт правопорушення позивачем підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, яка винесеними компетентною службовою особою в межах своїх повноважень ; фотознімками приладу ТruCam, а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратору, на якому зафіксований факт правопорушення, а також процедура винесення постанови про притягнені адміністративної відповідальності відповідає діючому законодавству.

Тому, просить суд відмовити в задоволенні даного позову.

12.12.2018, через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення на відзив , які обгрунтовано тим, що у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №332264, в розділі 6 вказаний прилад ТРУКАМ W0521. В додатку №6 до відзиву, відповідач надав копію сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № УА-МІ/1-2903-2012.

Вказує, щоу відповідності Наказу №437 від 05.04.2012 року Міністерства Економічного Розвитку і Торгівлі України «Про затвердження засобів вимірювальної техніки та внесення змін до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки» в Перелік засобіввимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України в 16 позиції таблиці, було внесено в такий перелік Вимірювач швидкості автотранспортних засобів LТІ 20/20 ТruCam виробництва фірми Laser Tecnology, Inc, США (далі- Трукам) з присвоєнням номеру за Державним реєстром засобів вимірювальної техніки,- У3197-12 та встановлено міжповірочний інтервал один рік.

Зазначає, що відповідач також не підтвердив належними доказами про те , що Трукам пройшов повірку, адже в свідоцтві (додаток №5) про повірку №22-01/11914 від 25.09.2018 року не вказано нормативно - правовий акт якому б відповідав засіб вимірювальної техніки.

Відповідач у відзиві описав принцип роботи Трукама та наголосив, що виробником цього приладу є ТruCam Laser Tecnology, Inc, США, однак відповідач не надав інструкцію користувача Трукама та не звернув увагу суду на той факт, що на точність вимірювання швидкості впливає ефект косинуса, який детально описаний в оригінальній інструкції виробника.

Зазначає, що у відзиві, відповідач стверджує , що позивач рухався зі швидкістю 78 (сімдесят вісім) км/год. при цьому порушив перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 (двадцять вісім) км/год . В якості доказу перевищення швидкості є відповідне фото, на якому зафіксований державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту», однак в постанові вказана , чомусь, швидкість 76 (сімдесят шість ) км/год , а рухався позивач точно не в населеному пункті , і про який населений пункт йде мова не відомо, адже останній населений пункт «Кочерів» , перед зустріччю з відповідачем , він проїхав і після чого максимально дозволена швидкість згідно пп. Г п.12.6 «Правил дорожнього руху України», становила 110 км/год, а за таких обставин знизити швидкість до 50 км/год без різкого гальмування та створення аварійної ситуації просто не можливо, оскільки такі дії призвели б до порушення пп. г п. 12.9 «Правил дорожнього руху України», а він діяв у відповідності п. 12.1 «Правил дорожнього руху України», враховуючи той факт, що в салоні автомобіля, крім нього , була його дружина та їх діти.

Вказує, що відповідач в додатку №9 надав фото дорожніх знаків в місці скоєння правопорушення де чітко видно два дорожніх знаки 3.29 без будь - яких інших додаткових попереджувальних групи №1 та/або інформаційне - вказівних групи №5, вважає, що така розстановка дорожніх знаків не відповідає вимогам п.12.10 Правил дорожнього руху України та згідно чого унеможливлює притягання водія до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Зазначає, що відповідач стверджує, що водію було роз'яснено права особи, яка притягується до відповідальності 63 Конституції України та ст.. 268 КУпАП, однак це твердження також не правдиве, адже саме порушення ст.268 КУпАП є одним із важливих факторів який вплинув на даний позов , позбавляючи його - водія права застосування засобів захисту та протидії при розгляді справи «про адміністративне правопорушення» безпосередньо на місці вчинення , тобто на проїзній частині швидкісної траси між двома парканами - відбійниками , створюючи загрозу для життя чи здоров'я моєї сім'ї , а також самого відповідача.

Вказує, що відповідач стверджує, що позивача було ознайомлено зі змістом постанови, але він відмовився отримувати її копію.

Зазначає, що він не підписав цю постанову, на тій підставі що її не можливо прочитати, а відповідач її зачитав на дорозі під гуркіт транспортних засобів, при чому навмисно не зачитав розділ 3 де вказується: посада, спеціальне звання та П.І.Б. особи , яка розглядає справу, а про особу відповідача він дізнався виключно завдяки мережі Інтернет.

Вказує, що відповідач стверджує , що постанова , винесена на підставі «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», однак вважає, що ця постанова не відповідає п. 2 р. IV цієї інструкції тому, що вона, нерозбірливо оформлена , та не відповідає ст.. 283 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав з підстав зазначених в ньому та його письмових поясненнях, просив задовольнити позов.

Інспектор роти №2 батальйону Управління патрульно-постової поліції в Житомирській області ОСОБА_2 до судового засідання не зявився по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином.

Суд, з урахуванням міркування позивача, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача.

Заслухавши вступне слово позивача, вивчивши відзив відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, а також відеозапис фіксування правопорушення, суд вважає адміністративний позов не обґрунтований та такий, що підлягає відмові у задоволенні виходячи з такого.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК №332264, складеною інспектором роти №2 батальйону Управління патрульно-постової поліції в Житомирській області ОСОБА_2 від 15.10.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Даною постановою установлено, що 15.10.2018 о 14.21 год. на автодорозі Київ Чоп 86 км. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ГАЗ 31105 д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 76 км/год в зоні дії дорожнього знаку з обмеженням швидкості руху 50 км. год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год та інспектором поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruCam W0521 було виявлено порушення пп. 12.9 Правил дорожнього руху (а.с.4). Отже суд вважає хибним твердження позивача що примірник даної постанови який він отримав, є нечитабельним

З копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/11914 чинне до 05.09.2019 судом установлено, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI20/20 № ТС 000521, виробник Laser Tecnology, Inc, США, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам, діапазон вимірювальної швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка на вимірюванні швидкості в ручному та автоматичних режимах: 2 км в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год (а.с.28), про що також свідчить копія сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки виданий 29.08.2012 (а.с.29), копія експертного висновку від 27.09.2018 (а.с. 30-31), копія експертного висновку (а.с.34), за результатами експертизи установлено, що механізм технічного захисту інформації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 виробництва Laser Tecnology, Inc, США відповідає вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні в обсязі функцій, зазначених у документі "Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів "TruCAM LTI 20/20 ", вимоги з технічного захисту інформації.

Тобто судом беззаперечно установлено, що виріб TruCAM LTI20/20 , виробник Laser Tecnology, Inc, США має чинний експертний висновок щодо його використання, тому твердження позивача про те, що профільне міністерство виключила прилад «ТruСАМ» з державного реєстру засобів вимірювання швидкості є хибним.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам,

Пунктами 1.1, 1,9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 12.9 б ПДР України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7 на ділянці догори, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак, відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Проте, позивачем не було дотримано даної норми закону.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч. 1 ст. 122 КУпАП).

Згідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими^ що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

За вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є, з поміж іншого, також показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Частина 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку.

Тобто, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП відповідач оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Обставини вчинення правопорушення позивачем , викладені у винесеній відповідачем у постанові про накладення адміністративного стягнення, із змісту якої судом чітко убачаються час та місце вчинення правопорушення; покази приладу, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

При цьому слід зазначити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справі і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб'єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, ч.ч. 1,2,3 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно наданого відповідачем та оглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором судом установлено , що позивачем під час винесення відповідачем по справі постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП жодних заперечень щодо дій інспектора чи самого правопорушення позивач не виказував; позивач визнавав вину у правопорушенні, спросив інспектора простити його; також з відеозапису видно, що інспектор поліції розяснив позивачу його права; прочитав у голос постанову, примірник якої позивач відмовився отримати на місці. Також на відеозаписі видні дорожні знаки, зокрема дорожній знак з обмеженням швидкості руху 50 км. год.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд наголошує, що дотримання Правил дорожнього руху є обов'язком водія.

Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, відповідач постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., що передбачено санкцією цієї статті.

При цьому, суд згодний із позицією відповідача, що позивачем не надано суду належним, допустимих доказів у обґрунтування заявлених позовних вимог.

Суд вважає, що відповідач діяв виключно на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, тому суд прийшов до висновку , що постанова винесена відповідачем з дотриманням усіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, у звязку з чим у задоволені позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 250, 251 КАС України, Суд-

УХВАЛИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульно-постової поліції в Житомирській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду Вінницької області безпосередньо або через Вінницький районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 10.04.2019.

Суддя: