Справа № 295/14438/15-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

10 квітня 2019 року

Київ

справа №295/14438/15-а

адміністративне провадження №К/9901/13565/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Стародуба О.П., Бучик А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2016 року (головуючий суддя Жизневська А.В., судді: Малахова Н.М., Моніч Б.С.) у справі №295/14438/15-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (надалі також Головне УПФ) щодо відмови у перерахунку і виплаті пенсії з врахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, винагороди за участь в антитерористичній операції, винагороди за тривалість безперервної служби, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, компенсації за відпустку та одноразової премії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з березня 2013 року по лютий 2015 року включно, що визначені довідкою військової частини НОМЕР_1 від 28 лютого 2015 року № 178/2,

- зобов`язати Головне УПФ здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за період з 1 березня 2015 року дня призначення йому пенсії, з урахуванням у складі грошового забезпечення, зазначених вище сум, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 28 лютого 2015 року № 178/2.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю не включення Головним УПФ при нарахуванні пенсії позивачу додаткових видів грошового забезпечення, визначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 28 лютого 2015 року № 178/2, хоча позивач отримував їх перед звільненням та з них утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 24 листопада 2015 року, яка позивачем не оскаржувалася в апеляційному порядку, позовні вимоги в частині періоду з 1 березня 2015 року по 31 липня 2015 року залишені без розгляду.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 24 листопада 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії та зобов`язано Головне УПФ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії за період з 1 березня 2015 року, з урахуванням у складі грошового забезпечення позивача, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди яка виплачувалася на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, винагороди за участь в антитерористичній операції, винагороди за тривалість безперервної служби, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за відпустку та одноразової премії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з березня 2013 року по лютий 2015 року включно, згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2015 року № 178/2. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2016 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову про відмову в позові.

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що ОСОБА_1 з 1 березня 2015 року перебуває на обліку в Головному УПФ та отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ).

6 серпня 2015 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про прийняття документів для перерахунку пенсії та направлення довідки до органу Пенсійного фонду України (а.с.16-17). Просив врахувати всі види складових грошового забезпечення, зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 28 лютого 2015 року №178/2. Проте, у задоволенні вимог позивачу було відмовлено.

Також ОСОБА_1 звернувся до Головного УПФ з заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії з урахуванням вказаної довідки.

Головним УПФ відмовлено позивачу у перерахунку його пенсії, з посиланням на ст. 43 Закону №2262-ХІІ. Зокрема, з тих підстав, що наведеною правовою нормою не передбачено врахування до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсій таких видів грошового забезпечення, як щомісячну додаткову грошову винагороду, винагороду за участь в АТО, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, компенсацію за відпустку та одноразову премію.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, а тому мають бути враховані при обчисленні пенсії. Крім того, позивачу виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода, яка регламентована нормами постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, та винагорода за участь в АТО, з яких сплачувався єдиний внесок, а тому вони також мають бути враховані при обчисленні пенсії. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про врахування при перерахунку пенсії індексації, суд першої інстанції виходив з того, що такий вид грошового забезпечення у довідці відсутній.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про відмову в позові, апеляційний суд вказав, що відступає від висновку Верховного Суду України, висловлений у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) щодо застосування у подібних цій справі правовідносинах положень статті 9 та частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року №4-рп/2015 установлено, що однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії, і що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України. Грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні мають тимчасовий характер, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не включаються до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. Скаржник наполягає, що спірні виплати включаються до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оскільки мають характер одноразових додаткових видів грошового забезпечення і з них було утримано і сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому такі виплати обов`язково мають бути включені при обчисленні пенсії. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 10 березня 2015 року по справі № 21-70а15. Також посилається на те, що має право на перерахунок пенсії за минулий час, але не більш ніж за 12 місяців з дня подання додаткових документів, що встановлено частиною другою статті 63 Закону №2262-ХІІ.

У запереченнях на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на безпідставність її доводів, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін як законне і обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Ураховуючи наведене, отримувана ОСОБА_1 згідно з довідкою про види грошового забезпечення від 28 лютого 2015 року №178/2 щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку.

Вирішуючи питання, з якого часу має бути здійснений такий перерахунок колегія суддів враховує, що позивач просив його здійснити з дня призначення пенсії з 1 березня 2015 року, що узгоджується з вимогами частини другої статті 63 Закону №2262-ХІІ.

Водночас висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для включення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем у вересні 2013 року та жовтні 2014 року матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, у червні 2013 року, листопаді 2014 року грошової допомоги для оздоровлення, у грудні 2013 року, квітні 2014 року одноразової премії, у серпні і вересні 2014 року винагороди за участь в АТО, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17 (провадження № 11-806апп18), в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).

Водночас, в позовній заяві позивачем були заявлені вимоги про зобов`язання Головного УПФ здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, ще таких складових: індексація, винагорода за тривалість безперервної служби та компенсація за відпустку. Проте, колегія суддів зазначає, що відомості про їх отримання у довідці від 28 лютого 2015 року №178/1 відсутні, що свідчить про необґрунтованість цих позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до пунктів 1 і 4 частини першої статті 349 КАС суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення; скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до ст.352 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Головного УПФ здійснити перерахунок пенсії з 1 березня 2015 року із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди яка виплачувалася на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2015 року № 178/2 відповідає нормам матеріального права, проте помилково було скасовано апеляційним судом в цій частині, у зв`язку з чим постанову апеляційного суду в цій частині слід скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

В іншій частині, колегія суддів погоджує висновок апеляційного суду про відсутність підстав для зобов`язання Головного УПФ здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, одноразової премії, винагороди за участь в АТО, індексації, винагороди за тривалість безперервної служби та компенсації за відпустку. Тому у цій частині постанова апеляційного суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 345, 350, 352, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2016 року у справі №295/14438/15-а скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок пенсії з 1 березня 2015 року із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди яка виплачувалася на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2015 року № 178/2, та залишити в силі постанову Богунського районного суду м.Житомира від 24 листопада 2015 року про задоволення позову в цій частині.

В іншій частині постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2016 року у справі №295/14438/15-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

О.П. Стародуб

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду