Справа № 0870/9571/12
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0870/9571/12

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року, (суддя суду першої інстанції Максименко Л.Я.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 17.12.2018 року, в адміністративній справі №0870/9571/12 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» до провідного інспектора Запорізької митниці ОСОБА_2, третя особа: Запорізька митниця ДФС про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

04 жовтня 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» звернулось до суду з позовом про визнання протиправними дій провідного інспектора Запорізької митниці Ковчіка Юрія Миколайовича щодо не виконання встановлених ст. 59 МК України обмежень, зобов'язання відповідача змінити винесене ним рішення №112050000/2012/000571/2, використавши для визначення митної вартості товарів найменшу з усіх ідентичних товарів вартість.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач придбав у Китаї 25 000 кг. метабісульфіту по ціні 0,328 дол. США/кг. і 27.08.2012 звернувся до Запорізької митниці за здійсненням митного оформлення вказаного товару. Зазначає, що відповідач не погодившись з ціною, за яку позивачем було придбано товар, виніс рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2012/000571/2 від 30.08.2012 застосувавши метод 2 А., згідно ст. 59 МК України. Позивач стверджує, що відповідач в рішенні не зазначив, які саме відомості не підтверджено документально, а які не визначено достовірно, і що саме через них не може бути визначена митна вартість оцінюваних товарів, згідно з положеннями ст. 58 МК України, скільки та які виявлено вартості договору щодо ідентичних товарів, чи використана ним найменша з виявлених вартостей тощо. Вказує, що відсутність в рішенні відповідача аргументованих доводів, щодо зазначених обставин, порушує права та законні інтереси позивача на завершення митного оформлення товару протягом часу, встановленого ч. 1 ст. 255 МК України і визначення заявленої декларантом митної вартості на підставі п. 7 ст. 54 МК України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою у даній справі. Посилаючись на доводи адміністративного позову, зазначаючи про порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржувану постанову суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року апеляційну скаргу задоволено частково. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року - скасовано. Адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Запорізької митниці щодо винесення рішення про коригування митної вартості №112050000/2012/00571/2 від 30.08.2012 року, скасовано рішення про коригування митної вартості №112050000/2012/00571/2 від 30.08.2012 року. В решті позовних вимог - відмовлено.

Запорізька митниця ДФС не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції звернулась за його касаційним оскарженням.

Постановою Верховного Суду від 31 січня 2019 року касаційну скаргу Запорізької митниці ДФС задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції зазначив, що питання, порушені у позові, відносяться до виключної компетенції митного органу, від імені якого діє відповідна посадова особа. При цьому, Запорізька митниця ДФС не є відповідачем у справі. Апеляційний суд, задовольнивши позов частково, не врахував цієї обставини, при цьому ототожнив дії відповідача по справі - провідного інспектора Запорізької митниці ОСОБА_2 з діями та рішеннями митного органу. Апеляційний суд був зобов'язаний розглянути справу в контексті заявлених вимог до посадової особи митного органу. Натомість, апеляційний суд безпідставно вийшов за межі позовних вимог, вирішивши питання щодо законності рішення про коригування митної вартості, яке не було предметом спору.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2019 року справу прийнято до свого провадження.

25.03.2019 року на адресу суду від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким Запорізька митниця ДФС зазначає, що органом доходів і зборів правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товару №112050000/2012/000571/2 від 30.08.2012 року із застосування резервного методу згідно наявної у митниці інформації. Третя особа також зазначає, що під час розгляду справи митним органом було надано належні та допустимі докази щодо помилкового зазначення в рішенні №112050000/2012/000571/2 від 30.08.2012 року методу визначення митної вартості товарів. Зазначені факти були встановлені судом із усних а згодом і письмових пояснень відповідача.

09.04.2019 року від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника Запорізької митниці ДФС.

09.04.2019 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про залучення Запорізької митниці ДФС в якості співвідповідача у даній справі.

Розглянувши клопотання позивача про залучення співвідповідача у справі, суд апеляційної зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Отже, приписи ст. 48 КАС України дозволяють саме суду першої інстанції за клопотанням позивача залучити до участі у справі співвідповідача, при цьому таке залучення має відбутись до ухвалення рішення у справі.

Враховуючи те, що ст. 48 КАС України не передбачено право на залучення співвідповідача у справі судом апеляційної інстанції на стадії апеляційного розгляду справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзову на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судами встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.06.2012 р. між Tangshan Huizhong Chemical Industry Co., Ltd (продавець) та ТОВ «Технохімреагент» (покупець) укладено контракт № 12087/ІМ, відповідно до умов якого продавець зобов'язується продати, а покупець придбати на умовах даного контракту товари (продукцію) згідно специфікацій та умов, зазначених у відповідних додатках до вказаного контракту.

В додатку № 1 від 27.06.2012 р. до контракту №12087/ІМ від 27.06.2012 р. сторони дійшли згоди щодо поставки метабісульфіту натрію в кількості 25 000 кг. за ціною 0,328 дол.США/кг.

На виконання умов контракту, продавець поставив на умов FOB товар, який заявлений позивачем до митного оформлення за декларацією № 112050000/2012/019045 від 27.08.2012 р.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до Запорізької митниці подані наступні документи: контракт №12087/ІМ від 27.06.2012 р., додаток № 1 від 27.06.2012 р., комерційний інвойс від 03.07.2012 р., сертифікат походження G60001, сертифікат аналізу б/н від 02.07.2012 р., фінансову довідку 1002/27-12 від 20.08.2012 р., коносамент ТSN089611, комерційна пропозиція б/н від 26.06.2012 р., прас виробника б/н від 25.06.2012 р., екологічна декларація 56962 від 21.08.2012 р., замовлення 1206161 від 26.06.2012, опис від виробника вх. № 1001/27-12 від 20.08.2012 р., платіжне доручення в іноземній валюті 03 від 02.07.2012 р.

Із пояснень відповідача та третьої особи судом першої інстанції встановлено, що при перевірці поданих для митного оформлення документів митницею встановлено розбіжності в документах, а саме у пункті 6 договору вказано, що товар повинен бути промаркований, але в супровідних документах вказано, що товар не маркований. Крім того, проаналізувавши рівень митної вартості на товари, митне оформлення яких вже здійснювалось було виявлено той факт, що митна вартість ввезеного товару значно відрізнялась від рівня митної вартості товарів, імпортованих на митну територію України.

27.08.2012 р. Запорізькою митницею Міндоходів винесено повідомлення № 7991 в якому зазначено, що згідно вимог ст. 53 МК України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного режиму. В зв'язку із цим, необхідно надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) за власним бажанням додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Із вказаним записом декларант ознайомився під підпис 27.08.2012 р.

30.08.2012 р. позивачем було подано до Запорізької митниці додаткові документи, а саме: накладна видаткова ф.24-1, квитанцію ДПІ 20/00032256 від 23.07.2012 р., калькуляцію виробника б/н від 03.07.2012 р., цінову інформацію з мережі інтернет від 28.08.2012 р. Від подання витребуваних митницею документів підприємство відмовилось, про що зроблено запис на повідомленні декларанту: «Інших документів не існує. Інші документи надати відмовляюсь. Зі мною проведено консультацію стосовно обраного метода визначення митної вартості товару та цінової інформації наявної в митному органі».

30.08.2012 р. Запорізькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2012/000571/2, яким вартість поданого до митного оформлення ТОВ «Технохімреагент» товару визначена у розмірі 0,5000дол.США/кг.

В рішенні зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не може бути застосований через те, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально, не визначені достовірно. Декларантом подано не в повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість, а також декларант відмовився від надання додаткових документів у повному обсязі, що підтверджують митну вартість. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно наявної у митного органу інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів в торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги статті 59 МК України використана наявна в митниці інформація щодо ідентичних товарів за методом 2А…За результатами проведеної консультації узгоджено та прийнято рішення про визначення митної вартості за методом 2А згідно вимог статті 59 МК України.

Судом першої інстанції із усних та згодом письмових пояснень відповідача від 14.12.2012 р. та представника третьої особи, коригування митної вартості товару в рішенні від 30.08.2012 р. № 112050000/2012/000571/2 здійснено за статтею 64 МК України за резервним методом, а не за статтею 59 МК України, як це зазначено в самому рішенні. Як пояснив відповідач та представник третьої особи, в рішенні була допущена помилка, щодо методу коригування митної вартості товару та замість статті 64 зазначено стаття 59 МК України. Вказує, що як в самому рішенні так і в поданій за результатами здійсненого коригування декларації форми МД-2 в графах 31 та 43 відповідно зазначено саме метод № 6 (за старим кодуванням) - резервний метод.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що попри помилкове посилання в рішенні митниці на використання при коригуванні митної вартості методу ціни договору щодо ідентичних товарів (стаття 59 МК України), насправді застосовано резервний метод. Оскільки вимоги позову ґрунтуються на твердженні про порушення правил застосування статті 59 МК України, яка не фактично не була застосована, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з пунктом 3 частини п'ятої статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Таким чином, питання, порушені у позові, відносяться до виключної компетенції митного органу, від імені якого діє відповідна посадова особа.

При цьому, як видно із адміністративного позову, позивач звернувся до суду із вимогами до провідного спеціаліста Запорізької митниці ДФС ОСОБА_3 як до відповідача, Запорізька митниця ДФС не є відповідачем у справі, а заявлена позивач в якості третьої особи.

Таким чином, позивачем фактично заявлено позов до неналежного відповідача у справі, оскільки провідний інспектор Запорізької митниці ДФС не уповноважений особисто (від власного імені) на вирішення питання щодо коригування митної вартості товару, у спірних відносинах він діяв виключно від імені Запорізької митниці ДФС як посадова особа митного органу, вказане безумовно свідчить, що провідний інспектор Запорізької митниці ДФС не може бути відповідачем у справі щодо правомірності коригування митної вартості товару.

Відповідно до ст. 52 КАС України, в редакції кодексу станом на час подання позову, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Вищенаведене залишилось поза увагою суду першої інстанції. Судом не було вирішено питання щодо можливості заміни неналежного відповідача у справі, внаслідок чого прийнято судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і прийняти нову постанову.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, ст. 287, ст. 308, ст. 310, ст. 317, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» - задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року в адміністративній справі 0870/9571/12 - скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Постанова в повному обсязі складена 10.04.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай