Справа № 1440/1860/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/1860/18
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Миколаївської обласної ради про зобов'язання вчинити дії, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2018р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Миколаївської обласної ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської обласної ради «Про взяття до відома заяви ОСОБА_2» за №5 від 5.07.2018р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 5.07.018р. на пленарному засіданні Миколаївської обласної ради під №5 було розглянуто проект рішення «Про взяття до відома заяви ОСОБА_2». На момент голосування на пленарному засіданні були присутні 52 депутата з 64. Усього у голосуванні прийняли участь 52 депутати, з них проголосували: «за» - 37, «проти» - 0, «не голосували» - 15. Таким чином, рішення №5 було прийнято.

Позивач зазначає, що при прийнятті проекту вищевказаного рішення не було дотримано вимог Регламенту. Проект оскаржуваного рішення не оприлюднювався розробником у порядку та строки, встановлені Законом. Відповідач не мав права повторно вирішувати питання щодо поданої позивачем на адресу відповідача особистої заяви про дострокове припинення повноважень від 28.03.2018р.. Заява вже була визнана неприйнятною депутатським корпусом Миколаївської обласної ради на пленарному засіданні двадцятої позачергової сесії обласної ради сьомого скликання від 12.04.2018р., шляхом не прийняття рішення. Позивач бажав працювати на посаді першого заступника голови обласної ради, що підтверджується тим, що він звернувся до суду із вимогою про визнання протиправним та скасування розпорядження Голови Миколаївської обласної ради про його звільнення. Також, ОСОБА_2 вказую на те, що Миколаївська обласна рада діяла не розумно та нерозсудливо, оскільки на момент прийняття вищевказаного рішення він вже з 12.04.2018р. не працював.

Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені по час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, ОСОБА_2 подано клопотання про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження, інші сторони в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

Також, представником Миколаївської обласної ради Бєлокуровим С.О. подано клопотання про перенесення розгляду даної справи на іншу дату, з метою підготовки відзиву на апеляційну скаргу.

Проте, судова колегія вважає вказані підстави для перенесення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 не є поважними та обґрунтованими.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що Миколаївська обласна рада приймаючи оскаржуване рішення діяла в межах своїх повноважень та на підставі діючого законодавства України, а позивачем не доведено протилежне.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.02.2017р. одинадцятою сесією сьомого скликання Миколаївської обласної ради прийнято рішення за №3, у відповідності до якого ОСОБА_2 обрано першим заступником голови Ради. У березні 2017р. головою Ради прийнято розпорядження за №17-рк «Про початок виконання обов'язків першого заступника голови Миколаївської обласної ради сьомого скликання ОСОБА_2», датою початку виконання позивачем обов'язків було визначено 24.03.2017р..

28.03.2018р. ОСОБА_2 подав офіційну заяву про припинення повноважень з 29.03.2018р., яка була зареєстрована канцелярією ради.

В подальшому, на розгляд двадцятої позачергової сесії Ради сьомого скликання, головою Миколаївської обласної Ради було внесено проект рішення «Про дострокове припинення повноважень голови обласної ради ОСОБА_2». Відповідно до витягу з протоколу пленарного засідання Ради за №20 від 12.04.2018р., відповідне рішення Миколаївської обласною радою прийнято не було, оскільки не усі депутати проголосували.

У квітні 2018р. розпорядженням Миколаївської обласної ради за №21-рк «Про звільнення ОСОБА_2», на підставі заяви ОСОБА_2 від 28.03.2018р., його було звільнено з посади з 12.04.2018р..

Не погодившись із вказаним, ОСОБА_2 звернувся в суд із відповідним позовом.

Так, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2018р., яке залишено без змін постановою П'ятого апеляційного суду від 20.12.2018р., по справі за №814/1155/18 позов ОСОБА_2 до голови Миколаївської обласної ради Москаленко В.В., Миколаївської обласної ради задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Миколаївської обласної ради Москаленко В.В. від 12.04.2018р. №21-рк «Про звільнення ОСОБА_2». Стягнуто з Миколаївської обласної ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2018р. по 5.07.2018р. в сумі 39 781,29грн., без врахування середнього заробітку за один місяць за період з 13.04.2018р. по 13.05.2018р., що підлягає негайному виконанню. Стягнуто з Миколаївської обласної ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за один місяць в сумі 20 428,23грн., та в цій частині рішення суду звернуто до негайного виконання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської обласної ради на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 128грн.. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В подальшому, 5.07.2018р. на пленарному засіданні Миколаївської обласної ради під №5 було розглянуто проект рішення «Про взяття до відома заяви ОСОБА_2». На момент голосування на пленарному засіданні були присутні 52 депутата з 64. Приймало участь у голосуванні 52 депутати, з них проголосували: «за» - 37, «проти» - 0, «не голосували» 15. Вказане рішення під №5 було прийнято.

Позивач вважає, що вищевказане рішення Миколаївської обласної ради є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв'язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність дій та рішень Миколаївської обласної ради, з урахування підстав, за якими позивач пов'язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.2 ст.56 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» за №280/97-ВР, визначено, що перший заступник голови обласної ради обирається радою в межах строку її повноважень з числа депутатів цієї ради шляхом таємного голосування і здійснює свої повноваження до припинення ним повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків дострокового припинення їх повноважень у порядку, встановленому частинами третьою та четвертою цієї статті.

Повноваження першого заступника голови обласної ради, у відповідності до ч.4 ст.56 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», вважаються достроково припиненими без припинення повноважень депутата відповідної ради в разі звернення з особистою завою до ради про складення ним повноважень першого заступника голови ради. Зазначені повноваження припиняються з дня прийняття радою рішення, яким береться до відома зазначений факт.

Згідно ч.5 ст.56 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідна особа звільняється з посади першого заступника голови ради з дня припинення її повноважень.

Як вбачається із позовних вимог та апеляційної скарги, що ОСОБА_2 в обґрунтовання вимог вказує на те, що Миколаївською обласною радою спірне рішення прийнято не у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України, оскільки радою порушено норми Регламенту.

Проте, апеляційний суд вважає, що вказані посилання ОСОБА_2 передчасні та хибні, оскільки норми Регламенту не є нормами Закону або Конституції України, адже є за правовою силою меншими, тому норми Регламенту не можуть суперечити Конституції та Законам України.

Положеннями Регламенту Миколаївської обласної ради сьомого скликання, затвердженого рішенням обласної ради за №1 від 18.12.2015р. (зі змінами та доповненнями) (надалі: Регламент) встановлено, що Регламент це нормативно-правовий акт, який регулює порядок роботи обласної ради, її засідань, формування та діяльність, постійних комісій, президії ради, посадових осіб ради, депутатських фракцій (груп), процедуру прийняття рішень, а також здійснення функцій, які випливають із повноважень обласної ради та її органів і встановлені Конституцією України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад» та іншими законами.

Що стосується, посилань апелянта на те, що Миколаївська обласна рада мала застосувати аналогію Закону, а саме ч.5 ст.77 та ч.5 ст.79 ЗУ «Про Регламент Верховної Ради України», судова колегія зазначає наступне.

Так, Верховна Рада України є вищим представницьким органом державної влади, тому порядок вирішення суспільно загальнодержавних, значущих питань регулюється саме ЗУ «Про Регламент Верховної Ради України».

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Миколаївська обласна рада є органом місцевого самоврядування, до її компетенції відповідно входить інший обсяг питань, її повноваження розповсюджуються на Миколаївську область, а відтак застосування аналогії закону в цьому випадку є не вірним, тим більше, що Регламент не є Законом. В даному випадку використовуються нормативно-правові акти різної юридичної сили та застосовуються різні правові механізми при їх реалізації.

Приписами ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Частиною п'ятою цієї статті регламентовано, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

У відповідності до ч.15 ст.46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради, який вона приймає на першій сесії.

Як встановлено в суді першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що розгляд проекту оскаржуваного рішення за №5 відбувався вдруге, на пленарному засіданні, за нього проголосувала абсолютна більшість депутатів Миколаївської обласної ради, у відповідності до норм Регламенту та ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Судова колегія звертає увагу на те, що у відповідності до ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Згідно з ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що законодавець не передбачив в якості безумовної та самостійної підстави для скасування рішень органів місцевого самоврядування, невідповідність вимогам процедури прийняття таких рішень.

Підставою для скасування рішення органів та посадових осіб місцевого самоврядування є саме їх невідповідність Конституції або законам України.

Що стосується посилань апелянта на те, що Миколаївська обласна рада не мала повноважень повторно розглядати питання щодо взяття до відома заяви ОСОБА_2, судова колегія зазначає наступне.

Так, законодавчими актами України, Регламентом або іншими рішеннями обласної ради, невизначено, що неприйняття радою рішення з того чи іншого питання, не є підставою для імперативної заборони для ради розглядати відповідне питання в подальшому повторно.

Вищезазначене підтверджене Висновком науково-правової експертизи за №126/227 від 31.07.2018р. (надалі: Висновок експертизи), яка здійснена на замовлення ОСОБА_2, на аркуші 8 визначено: «системно проаналізувавши чинне законодавство, констатуємо, що жодним нормативно-правовим актом не врегульовано відносини, щодо порядку припинення повноважень першого заступника голови обласної ради у разі неприйняття радою рішення, яким береться до відома факт його звернення з особистою заявою до ради про складання ним повноважень».

Крім того, Конституційний Суд України в своєму рішенні за №7-рп/2009 від 16.04.2009р., визначив в п.4.1. «Закріплені у ст.144 Конституції України і ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань та функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування. В Законі встановлено, що ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України та законами України до їх відання, і що рішення відповідної ради може бути внесене на повторний розгляд цієї ж ради (ст..25, ч.4 ст.59)».

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що Миколаївська обласна рада не обмежена в праві вдруге розглянути питання на пленарному засіданні, а отже прийняте нею рішення не суперечить діючим нормам законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, оскільки Миколаївська обласна рада приймаючи оскаржуване рішення діяло в межах своїх повноважень та на підставі діючого законодавства України.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019р.- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв