Справа № 759/9395/18
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9395/18

пр. № 2-а/759/28/19

12 березня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого суддіМиколаєць І.Ю.,
при секретарі за участі позивача Шелудько В.В., ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) до інспектора 4-го батальйону 5-ї роти 1 полку Управління патрульної поліції у м. Києві Педашевського А.Ю., третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м.Київ, вул.Федора Ернста,3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову серії БР № 868149 від 26.10.2017 року накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, як протиправну, та закрити справу.

Свою вимогу позивач обґрунтовує тим, що 26.10.2017 року було складено адміністративну постанову серії БР № 868149 якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також тим, що постанова була винесена з порушенням норм чинного законодавства з наступних підстав:

-вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП: не зазначено, який пункт ПДРУ порушено; якими технічними засобами здійснено фото або відеозапис; не зазначено відомостей про адресу веб-сайту в мережі інтернет, на якому позивач зміг би ознайомитися з зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адмінправопорушення; не роз'яснено і не вказано про порядок і строк оскарження постанови;

-диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачає правопорушення, за яке позивача притягнено до адмінвідповідальності;

-в діях позивача відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

-перед підписання даної постанови позивача не ознайомили з його правами за ст. 268, 300-1, 288, 289 КУпАП;

-патруль, яким винесена оскаржувана постанова, відноситься до патрульної поліції у м. Києві, у зв'язку із чим не мав права здійснювати патрулювання в Київській області.

Представник відповідача та третьої особи Радей О.А. надав суду відзив на позовну заяву, в якому вважає позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, оскільки за порушення вимог ПДР, яке полягає у виїзді на призначений для зустрічного руху бік дороги, настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки це є порушенням правил розташування транспортних засобів на проїзній частині. А відтак, посилання позивача на невірну кваліфікацію його порушення є помилковим. При цьому, доказом вчиненого позивачем правопорушення є відеозапис, зроблений за допомогою нагрудної камери інспектора.

Оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження викладених ним в позовній заяві тверджень, зокрема про те, що він діяв в стані крайньої необхідності чи вчинив правопорушення з необережності, та враховуючи те, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та в спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

12.03.2019 р. позивачем надані пояснення на відзив, в яких заперечує посилання представника відповідача та третьої особи Радея О.А. та просить задовольнити його позов.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 21.06.2018 р. провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 13.11.2018 р. продовжено розгляд адміністративного позову за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 07.02.2019 р. залучено до участі в справі Департамент патрульної поліції (03048, м.Київ, вул.Федора Ервета,3) як третю особу, яка не заявляє самостійіних вимог на стороні відповідача.

У судовому засіданні позивач задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона булла пассажиром коли вони рухались по вул. Чорновола в м. Вишневому через перехресття до переїзду, з правої сторони від них з'явилась інша машина, яка витиснула їхнє авто на зустрічну смугу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

У відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення БР № 868149 від 26.10.2017 р., ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1, по Л. Українки в м. Вишневе, здійснив рух по смузі для зустрічних транспортних засобів, чим порушив ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпПА. (а.с. 7).

Суд, зважаючи на обов'язок доказування відповідачем у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, відповідно до норми ч.2 ст. 71 КАС України та зважаючи на встановлення вказаною нормою презумпції вини відповідача вважає, що презумпція вини не є абсолютною, оскільки не звільняє суд від обов'язку ухвалити справедливе та правосудне рішення, встановивши обставини справи.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Пунктом 11.4 ПДР на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Згідно ст. 9 КУпПА адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпПА порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

При цьому, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд також виходить з норми ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.4 та ч. 5 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене правопорушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобов»язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Так процедура розгляду поліцейськими справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853. Згідно п. 4 розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. У п. 2 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративне правопорушення.

Таким чином, інспектор патрульної служби, який уповноважений виносити постанову про притягнення до адмінвідповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право розглядати адміністративні справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення, а не за місцезнаходженням УПП у м. Києві ДПП.

Позивачем надано фотокопії вулиці (а.с. 8-11), проте вони не містять у собі доказів обставин, за якими особу було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Натомість представником відповідача та третьої особи Радеєм О.А. надано суду відеозапис, зроблений за допомогою нагрудної камери (відео реєстратора) інспектора на якому зафіксовано порушення позивачем п. 11.4 ПДР, оскільки видно, як транспортний засіб позивача знаходиться на призначеному для зустрічного руху боці дороги, що є порушенням ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 38).

Отже, суд вважає, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Педашевським А.Ю., який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, керуючись Правилами дорожнього руху України та своєю правосвідомістю, встановив порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі.

Позивач нічим не довів відсутність у своїх діях порушень Правил дорожнього руху України та не довів, що постанову про накладення адміністративного стягнення було складено з порушенням діючих норм законодавства. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72, 77, 243, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ст.ст. 9, 122, 251, 252, 258, ст. 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за адміністративним позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) до інспектора 4-го батальйону 5-ї роти 1 полку Управління патрульної поліції у м. Києві Педашевського А.Ю., третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м.Київ, вул.Федора Ернста,3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя І.Ю. Миколаєць