Справа № 280/1051/19
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 квітня 2019 року Справа № 280/1051/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексім-Трейдінг» (69001, м. Запоріжжя, вул. Шкільна (Героїв Сталінграду), б. 10, кв. 106, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, ), Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексім-Трейдінг» (далі - позивач) до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1), Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач-2), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 від 15.02.2018 №1078303/37255588 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №1 від 18.01.2019 та зобов'язати відповідача-1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 18.01.2019.

15.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09.04.2019.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач зазначає про безпідставність прийняття комісією ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, рішення № 1078303/37255588 від 15.02.2019 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 1 від 18.01.2019, складеної позивачем адресу покупця (отримувача) товарів / послуг - Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» () на загальну суму з ПДВ 226796,36 грн. (сума ПДВ - 37799,40 грн.). Вказує, що ним були здійснені усі визначені законодавством дії, необхідні для прийняття рішення податковим органом про реєстрацію вказаної податкової накладної після її зупинення. Наполягає на тому, що реальність господарської операції з постачання товарів, в межах яких виписано податкову накладну, беззаперечно підтверджують первинними документами. При цьому, позивач стверджує, що контролюючим органом було порушено порядок зупинення податкових накладних. Зокрема, в квитанції не вказано, які саме критерії оцінки ступеня ризиків в своїй сукупності надали право здійснити блокування податкової накладної, що позбавляє позивача знайти належну аргументацію та доказову базу спростування відповідності зупиненої податкової накладної критерію оцінки; не вказано вичерпний перелік документів, які потрібно подати позивачу для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію поданої накладної. Ураховуючи викладене, просить скасувати оскаржуване рішення та зобов'язати відповідача-1 зареєструвати вищевказану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

08.04.2019 на адресу суду від представника відповідачів 1 та 2 надійшов відзив на адміністративний позов (вх. № 13998). Відповідно до відзиву, відповідачі адміністративний позов не визнають, вважають його необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що комісія ДФС, діючи у відповідності до приписів Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на неї функцій та повною мірою використовуючи надані їй законодавством права правомірно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України прийняла рішення про зупинення реєстрації податкових накладних.

09.04.2019 позивачем надано письмову заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідач залишив питання розгляду справи в порядку письмового провадження на розсуд суду.

За таких обставин та керуючись частиною дев'ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження.

На підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши надані документи, сторін, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Ексім-Трейдінг» здійснює господарську діяльність у сфері оптової торгівлі непродовольчими товарами широкого асортименту (коди КВЕД: 46.14, 46.19, 46.69, 46.72, 46.73, 46.90).

ТОВ «Ексім-Трейдінг» має у наявності складське приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Іванова, б. 99, яке належить позивачеві на підставі Договору оренди від 03.01.2019 № 03/01-ЧЕТ, укладеного між ТОВ «Ексім-Трейдінг» та ФОП ОСОБА_2

Крім того, на підставі договору про оренду транспортного засобу від 08.01.2019 №Ф-0801, укладеного з ФОТ ОСОБА_2, позивач для здійснення господарської діяльності орендує транспортний засіб - автомобіль НОМЕР_1.

14.12.2018 між Публічним акціонерним товариством «Мотор Сич» та ТОВ «Ексім-Трейдінг» було укладено Договір на поставку товару № 18134/18-Д (УЗ), відповідно до якого ТОВ «Ексім-Трейдінг» (постачальник) зобов'язалося поставити, а АТ «Мотор Січ» (покупець) - оплатити та прийняти продукцію згідно специфікацій, доданих до договору (пункт 1.1). У той же день АТ «Мотор Січ» та ТОВ «Ексім-Трейдінг» було узгоджено Специфікацію № 1 до вказаного договору.

З метою виконання своїх зобов'язань за договором, укладеним з АТ «Мотор Січ», ТОВ «Ексім-Трейдінг» 15.01.2019 уклало з ФОП ОСОБА_3 Договір на поставку продукції (товару) № 15/01-С, відповідно до якого ФОП ОСОБА_3 (постачальник) зобов'язався поставити, а ТОВ «Ексім-Трейд» прийняти і оплатити продукцію (товар) (пункт 1.1). Найменування, кількість і ціна продукції (товару), яка буде поставлятися постачальником за цим договором, окремо узгоджується сторонами і зазначається у накладних на відповідну партію продукції (товару) (пункт 1.2). Відповідно до пункту 3.2 Договору, укладеного з ФОП ОСОБА_3, (в редакції додаткової угоди № 1 до договору від 16.01.2019) поставка продукції (товару) здійснюється транспортом покупця за рахунок покупця зі складу постачальника.

18.01.2019 ФОП ОСОБА_3 за видатковою накладною від 18.01.2019 № 1 передав ТОВ «Ексім-Трейдінг» товар, а саме: черевики з металевим носком, чоботи гумові, рукавички х/б, рукавички МБС, мотоочки, респіратори «Пелюстка», респіратори У-2-К, респіратори РУ-60М на загальну суму 219759,60 грн., в тому числі ПДВ - 36626,60 грн. Зазначений товар було отримано ТОВ «Ексім-Трейдінг» на складі ФОП ОСОБА_3 у м. Запоріжжі, завантажено на належний позивачеві транспортний засіб - автомобіль НОМЕР_1 і у той же день, без вивантаження, доставлено безпосередньо на склад - АТ «Мотор Січ» у м. Запоріжжі. Зазначена обставина підтверджується: товарно-транспортною накладною № Р1 від 18.01.2019, видатковою накладною на адресу АТ «Мотор Січ» № 1 від 18.01.2019, а також довіреністю АТ «Мотор Січ» на отримання товарно-матеріальних цінностей серія АА № 107725 від 17.01.2019.

За фактом поставки ФОП ОСОБА_3 на адресу позивача було складено податкову накладну № 1 від 18.01.2019, яку без зауважень було зареєстровано у ЄРПН, тобто реальність і товарність зазначеної господарської операції є підтвердженою.

В свою чергу, за фактом поставки товару на АТ «Мотор Січ» позивачем було складено податкову накладну № 1 від 18.01.2019 на загальну суму з ПДВ 226796,36 грн. (сума ПДВ - 37799,40 грн.).

08.02.2019 вказана податкова накладна засобами електронного зв'язку була подана на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (надалі - ЄРПН) (реєстраційний номер НОМЕР_2).

08.02.2019 позивачем було отримано від контролюючого органу квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної, у якій зазначено, що реєстрація податкової накладної зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки вона відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків» і запропоновано надати пояснення та / або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

13.02.2019 позивачем до контролюючого органу були подані документи, необхідні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

15.02.2019 позивачем було отримано рішення комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації № 1078303/3725588 від 15.02.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН з підстави ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, а саме: первинних документів щодо транспортування товару від постачальника, зберігання товару.

Зазначене Рішення було оскаржено позивачем у адміністративному порядку. Рішенням комісії ДФС з питань розгляду скарг від 04.03.2019 № 12660/37255588/2, скаргу позивача було залишено без задоволення, а рішення комісії ДФС без змін з підстави «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги». При цьому, конкретних вказівок на те які саме з наданих документів складено з порушенням законодавства та /або яких саме документів не вистачає для задоволення скарги, рішення комісії ДФС з питань розгляду скарг не містить.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування та зобов'язання відповідача зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (надалі - Порядок зупинення) податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 12 Порядку зупинення у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

При цьому, пунктом 13 Порядку зупинення визначено перелік відомостей, які мають зазначатися у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Однак, на порушення підпунктів 2 та 3 пункту 13 Порядку зупинення отримана позивачем квитанція не містить номенклатури товарів/послуг продавця, коду товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначених у податковій накладній, реєстрація якої зупинена, а також у ній не зазначено конкретний критерій ризиковості платника податку, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, із розрахованим показником за критерієм, якому відповідає платник податку.

Відповідно до пункту 14 Порядку зупинення перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 15 Порядку зупинення письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Відповідно до пунктів 18-21 Порядку зупинення письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення відповідача повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, в реєстрації податкової накладної № 1 від 18.01.2019 було відмовлено у зв'язку з ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, а саме: первинних документів щодо транспортування товару від постачальника, зберігання товару.

При цьому в судовому засіданні було встановлено, що зазначені документи були подані. Будь-яких зауважень щодо порядку реєстрації податкової накладної відповідачами не надано.

Тому суд зазначає, що відповідач по справі, обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірних рішеннях, і в чому саме полягають ці порушення.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Надані позивачем контролюючому органу первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і підтверджують реальність і товарність господарської операції, щодо якої було складено податкову накладну, реєстрацію якої було зупинено. Будь-яких зауважень щодо правильності складання наданих позивачем документів оскаржуване рішення не містить.

Стосовно відсутності документів щодо транспортування товару від постачальника до позивача та зберігання товару, на які посилається контролюючий орган у оскаржуваному рішенні, позивачем, на думку суду, надано переконливі пояснення, що поставка товару від ФОП ОСОБА_3 позивачеві і від позивача на АТ «Мотор Січ» здійснювалася у один день (18.01.2019), у транспортуванні товару було задіяно один транспортний засіб, належний позивачеві, у зв'язку з чим складське приміщення позивача у цих господарських операціях не використовувалося.

Отже, всі передбачені чинним законодавством умови, необхідні для реєстрації податкової накладної позивачем було дотримано, а, відповідно, висновок комісії ГУ ДФС у Запорізькій області про наявність підстав для відмови у реєстрації податкової накладної, зроблено необґрунтовано, без урахування наданих позивачем первинних документів та з порушенням встановленої законодавством процедури.

Сукупність первинних документів, наданих до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо дійсності укладеного договору постачання продукції.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов'язку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірної операції та не доведено зворотного.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкової накладної, слід зазначити, що відповідно до відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 № 341) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, оскільки ведення ЄРПН та реєстрація у ньому податкових накладних (в тому числі на підставі судового рішення) віднесено законодавством до повноважень ДФС України, у разі визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, зобов'язання щодо реєстрації податкової накладної має бути покладено саме на ДФС України. Законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов'язання ДФС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.

Відтак, оскільки рішення Комісії ДФС від № 1078303/37255588 від 15.02.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної підлягає скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 18.01.2019 ТОВ «Ексім-Трейдінг» датою її фактичного направлення (08.02.2019).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 3842 грн., сплачений платіжним дорученням №90, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексім-Трейдінг» (м. Запоріжжя, вул. Шкільна (Героїв Сталінграду), б. 10, кв. 106, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, ), Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1078303/37255588 від 15.02.2019.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 18.01.2019, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім-Трейдінг» на адресу покупця (отримувача) товарів / послуг - Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» () на загальну суму з ПДВ 226796,36 грн. (сума ПДВ - 37799,40 грн.) датою її фактичного направлення (08.02.2019).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексім-Трейдінг» (м. Запоріжжя, вул. Шкільна (Героїв Сталінграду), б. 10, кв. 106, ) суму судового збору у розмірі 3842, 00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 10 квітня 2019 року.

Суддя О.О.Артоуз