Справа № 1.380.2019.000881
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000881
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач)

до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - відповідач)

про визнання протиправним та скасування постанов

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить суд:

-визнати протиправними та скасувати постанови №26570069 від 03.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 44669,43 грн. та стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн., які прийняті державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2;

-визнати протиправними та скасувати постанови №26569632 від 03.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 48571,58 грн. та стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн., які прийняті державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2;

-визнати протиправною та скасувати постанову №56934500 від 30.08.2018 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1, яка прийнята заступником начальника відділу Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.08.2018 року державним виконавцем винесені постанови №26570069 від 03.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 44669,43 грн. та стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн та постанови №26569632 від 03.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 48571,58 грн. та стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн. Позивач вважає, що вищевказані постанови повинні були винесенні при першому надходженні виконавчого документа у 2011 році, коли виконавчі листи №2-259 від 16.11.2010 року та №2-260 від 18.11.2010 року надійшли до державного виконавця, а не у серпні 2018 року. Крім того, вважає, що матеріали виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору та витрат виконавчого провадження не містять підстав передбачених ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ухвали від 13.03.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 21.03.2019.

21.03.2019 згідно протокольної ухвали витребувано від Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області матеріали виконавчого провадження. Закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 09.04.2019.

Позивач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. 09.04.2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву із копіями матеріалами виконавчих проваджень. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що 09.07.2018 року начальником відділу Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження №26569632. В ході проведення перевірки виявлено ряд порушень державним виконавцем при виконані виконавчих проваджень, а саме всупереч вимогам статей 28, 41 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Таким чином, державним виконавцем 03.08.2018 року відновлено виконавчі провадження, винесені постанови про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для справи суд виходив з наступного.

19.05.2011 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2-259, виданого 16.11.2010 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в користь АТ «Укрінбанк» 446694,28 грн.

19.05.2011 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2-260, виданого 18.11.2010 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в користь АТ «Укрінбанк» 485715,83.

08.02.2013 року до ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції надійшла заява ПАТ «Укрінбанк» про згоду залишити за собою в рахунок погашення боргу по зведених виконавчих листах Дрогобицького міськрайонного суду №2-260, №2-259 нереалізоване майно, належне ОСОБА_1.

26.02.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції виконавче провадження з виконання виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду №2-260, №2-259 завершено, а виконавчий документ повернуто стягувачу ПАТ «Укрінбанк» .

03.08.2018 року постановою державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ВП №26570069 стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 44669,43 грн.

03.08.2018 року постановою державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ВП №26570069 стягнуто з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 351,00 грн.

03.08.2018 року постановою державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ВП №26569632 стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 48571,58 грн.

03.08.2018 року постановою державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ВП №26569632 стягнуто з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 351,00 грн.

30.08.2018 року постановою заступника начальника відділу Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області накладено арешт на майно боржника (ОСОБА_1С.) у межах суми звернення з урахуванням витрат виконавчого провадження 94219,01 грн.

Не погоджуючись із вказаними постановами позивач звернувся з даним позовом до суду.

На час відкриття та завершення виконавчого провадження чинним був Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV), а відтак до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами першою та другою статті 2 Закону № 606-XIV передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами (частини перша та друга статті 17 Закону № 606-XIV).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження, зокрема, на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до статті 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних предявлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Згідно матеріалів справи, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження №2-260 від 18.11.2010, №2-259 від 16.11.2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 в користь ПАТ «Укрінбанк» заборгованості в сумі 932410,11 грн, на виявлене нерухоме майно житловий будинок заг. площею 262,6 кв.м. , та земельну ділянку заг. площею 2821 кв.м. , що знаходиться за адресою р-н, с.Лішня, вул.Громадська, 26 що належить ОСОБА_1, державним виконавцем накладено арешт та передано на реалізацію спеціалізованій торгівельній організації.

25.01.2013 року відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу ПАТ «Укрінбанк» скеровано повідомлення про вирішення питання щодо залишення за собою непроданого майна, а саме: житловий будинок заг. площею 262,6 кв.м., та земельну ділянку заг. площею 2821 кв.м., що знаходиться за адресою Дрогобицький район, с. Лішня, вул.Громадська, 26, за ціною що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно було передано на реалізацію 843266,00 грн.

08.02.2013 року до ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції надійшла заява ПАТ «Укрінбанк» про згоду залишити за собою в рахунок погашення боргу по зведених виконавчих листах Дрогобицького міськрайонного суду №2-260, №2-259 нереалізоване майно, належне ОСОБА_1.

26.02.2013 року постановою державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції на підставі п.8 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з виконання виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду №2-260, №2-259 завершено, а виконавчий документ повернуто стягувачу ПАТ «Укрінбанк» .

Відповідно до ч.8 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу

державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим

документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Аналізуючи вищевказану норму суд приходить до висновку, що стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій відбувається за рахунок перерахованих стягувачем коштів, у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою

нереалізоване майно.

Як зазначено вище, 08.02.2013 року ПАТ «Укрінбанк» подано заяву до ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про згоду залишити за собою в рахунок погашення боргу по зведених виконавчих листах Дрогобицького міськрайонного суду №2-260, №2-259 нереалізоване майно, належне ОСОБА_1.

Таким чином, станом на 03.08.2018 у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови №26570069 від 03.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 44669,43 грн. та стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн та постанови №26569632 від 03.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 48571,58 грн. та стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн.

Крім того, 30.08.2018 року заступником начальника відділу Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову №56934500 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1.

Оскільки, постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 44669,43 грн. та стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн та постанови №26569632 від 03.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 48571,58 грн. та стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн визнані судом протиправними, відсутні підстави для накладення арешту на майно боржника згідно постанови від 30.08.2018 року ВП №56934500.

З огляду на наведене, оцінивши оскаржувані рішення відповідача суд констатує протиправність цих рішень, прийнятих всупереч нормам Закону України Про виконавче провадження.

Суд, вирішуючи даний спір, також відзначає, що відповідно до ч.1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у п. 45 рішення в справі "Бочаров проти України", п. 53 рішення в справі Федорченко та Лозенко проти України, п. 43 рішення в справі Кобець проти України, при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення поза розумним сумнівом. Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність постанов №26570069 від 03.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 44669,43 грн. та стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн., які прийняті державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2; постанов №26569632 від 03.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 48571,58 грн. та стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн., які прийняті державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2; постанов №56934500 від 30.08.2018 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1, яка прийнята заступником начальника відділу Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3, з огляду на що останні підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 1 707,83 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови №26570069 від 03.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 44669,43 грн. та стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн., які прийняті державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2.

Визнати протиправними та скасувати постанови №26569632 від 03.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 48571,58 грн. та стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн., які прийняті державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2.

Визнати протиправною та скасувати постанову №56934500 від 30.08.2018 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1, яка прийнята заступником начальника відділу Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3.

Стягнути з Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (82100, Львівська область, и.Дрогобич, вул.22 Січня, 43, код ЄДРПОУ 35019539) судовий збір у сумі 1707,83 грн. на користь ОСОБА_1 (82127, Львівська область, Дрогобицький район, с.Лішня, вул.Громадська, 26, РНОКПП НОМЕР_1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Крутько О.В.