Справа № 520/195/19
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
09 квітня 2019 р. справа № 520/195/19
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Чудних С.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вирішення питання щодо судових витрат по адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправним та скасування рішень,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати постанову від 04.12.2018 №КВ1505/1465/АВ/П/ПТ/іп/фс-653, прийняту Головним управлінням Держпраці у Київській області, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 3723.00 грн.
- визнати протиправним та скасувати постанову від 04.12.2018 №КВ1505/1465/АВ/П/ПТ/ТД/ФС-654, прийняту Головним управлінням Держпраці у Київській області, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 111690,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати постанову від 04.12.2018 №КВ1505/1465/АВ/П/ПТ/МТ/ФС-655, прийняту Головним управлінням Держпраці у Київській області, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 260610.00 грн;
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень від 14.11.2018 № КВ1505/1465/АВ/П складений Головним управлінням Держпраці у Київській області щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольно. Визнано протиправною та скасовано постанову від 04.12.2018 №КВ1505/1465/АВ/П/ПТ/іп/фс-653, прийняту Головним управлінням Держпраці у Київській області, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 3723,00 грн. Визнано протиправною та скасовано постанову від 04.12.2018 №КВ1505/1465/АВ/П/ПТ/ТД/ФС-654, прийняту Головним управлінням Держпраці у Київській області, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 111690,00 грн. Визнано протиправною та скасовано постанову від 04.12.2018 №КВ1505/1465/АВ/П/ПТ/МТ/ФС-655, прийняту Головним управлінням Держпраці у Київській області, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 260610,00 грн. Визнано протиправним та скасовано припис про усунення виявлених порушень від 14.11.2018 № КВ1505/1465/АВ/П складений Головним управлінням Держпраці у Київській області щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. Стягнуто на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 5522 (п'ять тисяч п'ятсот двадцять дві) грн 23 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (вул. Вавілових, буд. 10, м. Київ, 04060, код 39794214).

02 квітня 2018 року представником Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн.

Представники сторін у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі статтею 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Приписами статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У строк, встановлений законом, представником позивача надано докази, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 3-5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов'язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що представник позивача представляв інтереси Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відповідно до договору про надання правничої допомоги від 07.12.2018, який укладено між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнт) та Адвокатським бюро "Антона Мартиненка" (адвокатське бюро).

Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 вказаного договору клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов'язання надати правничу допомогу в обсязі, умовах та порядку, визначену цим договором,а клієнт зобов'язаний оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

На підтвердження понесених витрат, пов'язаних із сплатою професійної допомоги представником позивача надано до суду додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги від 07.12.2018 та акт надання правничої допомоги № 1 від 02.04.2019.

Як вбачається із акту наданої правничої допомоги № 1 від 02.04.2019, гонорар за правничу допомогу визначено в таких розмірах: представництво інтересів клієнта в Головному управління Держпраці у Київській області (ознайомлення із матеріалами інспекційного відвідування) - 1500,00 грн; усна консультація із вивченням документів - 1000,00 грн; відібрання пояснень адвокатом у фізичної особи ОСОБА_2 - 500,00 грн; підготовка позовної заяви - 6000,00 грн; ознайомлення із матеріалами справи - 1000,00 грн; підготовка відповіді на відзив Головного управління Держпраці у Київській області - 1500,00 грн; представництво інтересів Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 19.02.2019 - 1500,00 грн; представництво інтересів Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 14.03.2019 - 1500,00 грн; представництво інтересів Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 28.03.2019 - 1500,00 грн; підготовка заяви про компенсацію судових витрат по справі - 1000,00 грн. Всього 17000,00 грн.

Як вбачається із квитанції № 0.0. від 02.04.2019 позивачем сплачено грошові кошти за послуги адвоката згідно додаткової угоди на рахунок Адвокатського бюро "Антона Мартинова" в розмірі 9000,00 грн та згідно платіжного доручення № @2PL522954 - в розмірі 9000,00 грн.

Дослідивши подану заяву із розрахунком витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, адвокат ОСОБА_3 приймав участь в 3 судових засіданнях, а саме: 19.02.2019, 14.03.2019 та 28.03.2019.

У заяві про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу представник позивача зазначив, що брав учать у судових засіданнях 19.02.2019, 14.03.2019 та 28.03.2019 по одній годині.

При цьому, із протоколів судових засідань за вказані дати, судом встановлено наступне: тривалість судового засідання 19.02.2019 - 25 хвилин (розпочалось о 15:42 та закінчилось о 16:07), тривалість судового засідання 14.03.2019 - 4 хвилини (розпочалось о 12:36 та закінчилось о 12:40), тривалість судового засідання 28.03.2019 - 40 хвилин (розпочалось о 17:18 та закінчилось о 17:58).

Суд вважає, що право позивача на компенсацію понесених витрат на правову допомогу не є абсолютним та може бути обмеженим з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Таким чином, фактично представник позивач брав учать у судових засіданнях загальною тривалістю 1 година 9 хвилин.

Так, година участі адвоката в судовому засіданні складала 1500,00 грн, проте з урахування того, що представник позивача в судових засіданнях знаходився 1 годину 9 хвилин, а не 3 години, то компенсація складає 1725,00 грн, а не 4500,00 як зазначив представник позивача.

Враховуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме те, що відшкодування витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, витраченим адвокатом на участь у судових засіданнях та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає, що визначений в заяві розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в частині розрахунку витрат на час участі у судових засіданнях є необґрунтованим.

Отже, заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката за представництво інтересів позивача в суді у розмірі 17000,00 грн не є співмірним із обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на участь у судових засіданнях, у зв'язку з чим, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цьому випадку має бути зменшений до 14225,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове відшкодування судових витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката на користь позивача

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 132-143, 241-246, 250, 252, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (вул. Вавілових, буд. 10, м. Київ, 04060, код 39794214) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) суму судових витрат в загальному розмірі 14225 (чотирнадцять тисяч двісті двадцять п'ять) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О.Чудних