Справа № 809/1411/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1126/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Гудима Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року (головуючий суддя Кафарський В.В., м.Івано-Франківськ, повний текст складено 17.12.2018) по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № та рішення № від 15.09.2017, -

В С Т А Н О В И В :

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області в якому просила визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № та рішення № від 15.09.2017.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про застосування фінансових санкцій від 15.09.2017 за №. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 15.09.2017 за №.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції головне управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що за результатами розгляду акта перевірки від 01.09.2017 посадовими особами ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № від 15.09.2017, яким позивачу визначено грошове зобов'язання у вигляді фінансових санкцій (штрафу) в розмірі 20 000 грн та податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2017 - штрафні санкції на суму 1 грн.

При проведенні фактичної перевірки вищезазначеної господарської одиниці встановлено такі порушення вимог чинного законодавства, а саме: проведення розрахункової операції на суму покупки без застосування реєстратора розрахункових операцій, та не видача розрахункового документа встановленого взірця. Відповідно до електронних стрічок за 03.12.2016 та за 23.08,2017 було виявлено відсутність розрахунків за придбання пляшки горілки «Приватна колекція київська» 0,5л (40%) по ціні 79,0 грн та пачка сигарет «Вінстон» по ціні 28,90 грн; роздрібна торгівля алкогольними напоями вітчизняного виробництва за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої. Відповідно до контрольної стрічки за 03.12.2016 о 09 год 49 хв продано горілку «Немирів з калганом» 0,5л (40%) по ціні 62,0грн, чим було порушено вимоги Постанови КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» (відповідно до редакції постанови від 09.11.2016 - 69,78 грн); роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником таких тютюнових виробів. Посадовими особами, які проводили перевірку придбано одну пачку сигарет «Вінстон», виробник ПАТ «Джей ті Інтернешнл Україна», акцизна марка ТВ ЗФ 17/2 16 АГБГ 274706, ціна вказана на пачці 27,50 грн, дата виготовлення 24.04.2017. Вартість пачки сигарет з урахуванням акцизного податку становить 28.87 грн (27,50+5%), а фактично реалізовано по ціні 28,90 грн, чим було порушено вимоги Постанови КМУ від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва».

Згідно п. 1,2 ст. 3 Закону № 265 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону № 265 за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах, зокрема:

- у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту, зокрема: непроведения розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: - вчинене вперше - 1 гривня; - за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Відповідно до ст.17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481) фінансова санкція:

за оптову або роздрібну торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово- відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень;

за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів -100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Відповідно до статті 11 «Максимальна роздрібна ціна» Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»: встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Статтею 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено: термін, з якого на пачки, коробки та сувенірні коробки тютюнових виробів наносяться максимальна роздрібна ціна та дата їх виготовлення, визначається виробником або імпортером тютюнових виробів самостійно. При цьому з 1 липня 2005 року виробництво та імпорт тютюнових виробів, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких не нанесені максимальна роздрібна ціна та дата їх виготовлення, забороняються. За наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів однієї власної назви, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких вказані різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках.

Апелянт зазначає, що позивач стверджує про те, що пачка сигарет не була придбана в торговому павільйоні, який перевірявся та посилається на видаткову накладну № ФРІ7-000110258 від 08.08.2017, виписаною ТзОВ «ТЕДІС Україна» та фотографії пачки сигарет з іншою акцизною маркою, ніж та, що вказана в акті перевірки. Згідно даної накладної максимальна рекомендована ціна на пачці - 28,00 грн, з врахуванням акцизного податку (5%) - 29.40 грн. Вказана накладна не має ніякого відношення до пачки сигарет, яка була реалізована з порушенням Постанови КМУ від 30.10.2008 № 957.

Вищевказане свідчить про те, що реалізована пачка сигарет належить до одної із попередніх партій, поставлених позивачу. Це підтверджується видатковими накладними за попередні періоди, а саме: № ФР17-000070186 від 05.07.2017 року, № ФР17-000074153 від 15.07.2017 року, № ФРІ7-000075804 від 19.07.2017 року, № ФРІ7-000078720 від 26.07.2017 року та № ФР17- 000064892 від 21.06.2017 року (ціна вказана виробником становить - 27,50 грн).

Зазначені накладні були надані позивачем (під час попередніх розглядах справи) на вимогу суду, що свідчить про намагання Позивача приховати та уникнути від надання цих документів, оскільки є такими, що спростовують обґрунтованість позовних вимог.

Також апелянт зазначає, що щодо тверджень позивача про не доведення факту реалізації зазначеної в акті пачки сигарет, то посадові особи документально зафіксували придбання тієї пачки сигарет, а саме вказали - дату виготовлення, номер акцизної марки та назву тютюнового вибору.

Користуючись тим, що постачальник позивача ТзОВ «ТЕДІС Україна» є постачальником багатьох суб'єктів господарювання, а також тим, що в видаткових накладних не зазначається акцизна марка поставлених підакцизних товарів. Позивач таким чином намагається відмежувати себе від факту реалізації зазначеної пачки сигарок та уникнути фінансової відповідальності, передбаченої за реалізацію за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби.

Позивач стверджує, що горілка, яку реалізовано 03.12.16 о 09:49 фактично являється «Настоянкою Немирів» (корінь калгану) міцністю 35 %, 0,5 літра, а тому ціна 62,00 грн не є нижчою від встановлених мінімальних цін на горілку.

Однак, апелянт не погоджується з вказаними твердженнями, так як якщо б це була настоянка, то було б вказано в назві розрахункової операції настоянку, а не горілку та відмінок слова «калган» з «калганом» на «калгану».

Даний факт підтверджений контрольною стрічкою за 03.12.2016, в якій чітко зазначено: «ГОРНЕМИРІВ.КАЛГ АНОМ».

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами головного Управління ДФС в Івано-Франківській області, на підставі Наказу головного управління ДФС в Івано-Франківській області №1436 від 21.08.2107 «Про проведення фактичної перевірки» та направлень №№1256, 1257 від 22.08.2017 з 23.08.2017 по 01.09.2017 проведено фактичну перевірку торгового павільйону, за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено Акт про результати фактичної перевірки №090187 від 01.09.2017 (реєстраційний номер 969/09/06/РРО/НОМЕР_1), яким встановлено порушення, а саме: - проведення розрахункової операції на суму покупки без застосування реєстратора розрахункових операцій, та не видача розрахункового документа встановленого взірця. Відповідно до електронних стрічок за 03.12.2016 та за 23.08.2017 виявлено відсутність розрахунків за придбання пляшки горілки «Приватна колекція київська» 0.5л (40%) по ціні 79,00 грн та пачка сигарет «Вінстон» по ціні 28.90 грн.; - роздрібна торгівля алкогольними напоями вітчизняного виробництва за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої. Відповідно до контрольної стрічки за 03.12.2016 о 09 год. 49 хв. продано горілку «Немирів з калганом» 0.5 л. (40%) по ціні 62,00 грн., чим було порушено вимоги Постанови КМУ від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» (відповідно до редакції постанови від 09.11.2016 - 69.78 грн.); - роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником таких тютюнових виробів. Посадовими особами, які проводили перевірку придбано одну пачку сигарет «Вінстон». виробник ПАТ «Джей ті Інтернешнл Україна», акцизна марка ТВ ЗФ 17/2 16 АГБГ 274706, ціна вказана на пачці 27,50 грн., дата виготовлення 24.04.2017. Вартість пачки сигарет з урахуванням акцизного податку становить 28,87 грн. (27,50+5%), а фактично реалізовано по ціні 28.90 грн., чим було порушено вимоги Постанови КМУ від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва».

Не погоджуючись із висновками акта перевірки, позивач листом від 05.09.2017 подала письмове заперечення, на яке отримала лист відповідача №5197/10/09-19-14-07-22 від 14.09.2017, в якому останній зазначив, що зафіксовані в акті фактичної перевірки позивача порушення, не спростовуються поданим запереченням.

У відповідності до висновків акта перевірки від 01.09.2017 посадовими особами головного управління ДФС в Івано-Франківській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № від 15.09.2017, яким позивачу визначено грошове зобов'язання у вигляді фінансових санкцій (штрафу) в розмірі 20 000,00 грн., зокрема, за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої в розмірі 10000,00 грн та за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби в розмірі 10 000,00 грн та податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2017 про застосування штрафної санкції на суму 1 грн за проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до пп. 19-1.1.16 п.19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до абзацу 1 цього пункту контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з підпунктами 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 цієї статті фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 80.7 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Також як вірно зазначено судом першої інстанції, згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 24.12.2010 у справі №21-25а10, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного суду від 10.05.2018 у справі №806/2127/16 (адміністративне провадження №К/9901/35465/18) та від 08.08.2018 у справі №П/811/1680/17 (адміністративне провадження №К/9901/11219/18).

Згідно постанови Верховного суду від 04.09.2018 до матеріалів справи долучено копію акту (довідки) 090187 у стані, що не дає можливості встановити його зміст, унеможливлює з'ясування фактів, які ДФС вважає встановленими під час перевірки, суть виявлених на думку відповідача порушень та порушені норми права, тощо (т. 1 а.с.18-19). Долучена до матеріалів справи копія акту не є доказом в розумінні статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) та статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017).

Згідно ч. 5 ст. 353 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Згідно п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Судом першої інстанції з'ясовано, що працівниками контролюючого органу, проведено перевірку торгового павільйону, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, суб'єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1. За результатами фактичної перевірки, 01.09.2018 складений один акт (довідку) фактичної перевірки на номерному бланку (№090187) в двох екземплярах - один наданий платнику, інший залишився у ГУ ДФС в Івано-Франківській області. Акт фактичної перевірки безпосередньо складався на місці здійснення перевірки та відразу був наданий позивачу екземпляр акта під розписку. Акт (довідка) фактичної перевірки (другий екземпляр, що залишився у ГУ ДФС в Івано-Франківській області) був зареєстрований контролюючим органом під №969/09/06/РРО/НОМЕР_1. Даний реєстраційний номер не внесено до екземпляру, який є у позивача, оскільки акт до присвоєння йому реєстраційного номеру вже був вручений платнику під розписку на місці проведення фактичної перевірки.

Як правильно зазначив суд першої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частиною 4 цієї статті визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм цього Закону. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 (далі - Порядок №790), визначає механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно п. 5 Порядку №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку №790 фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». До суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000 гривень.

Судом встановлено, що 03.12.2016 о 09:49 позивачем реалізовано настоянку «Немирівська Корінь Калгану», в чеку зазначено як «ГОРНЕМИРІВ. КАЛГАНОМ» за ціною 62,00 грн.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір мінімальних роздрібних цін на горілку та лікеро-горілчані вироби, інші, за 1 літр 100-відсоткового спирту становить 348,90 гривень, що в розрахунку за пляшку 0,5 л., 40% спирту становить 69,78 грн.

Згідно сертифіката відповідності на настоянку «Немирівська Корінь калгану» та протоколу випробувань Центру контролю якості продукції №9152 від 13.09.2016 настоянки «Немирівська Корінь калгану», міцність даного алкогольного напою - 35% та згідно пояснень представника позивача, у товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВН ЛІМІТЕД», який є єдиним постачальником позивача, немає іншої продукції, у назві якого присутнє слово «Калган». Враховуючи міцність вказаного напою 35%, мінімальна роздрібна ціна відповідно до постанови Кабінет Міністрів України №957 від 30.10.2008, становить 61,06 грн.

Також як правильно зазначено судом першої інстанції, пунктом 13 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затвердженими наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України № 218 від 24.07.2002 та ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що за наявності в місці торгівлі тютюнових виробів однієї власної назви, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких зазначені різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках.

Відповідно до ч. 11 ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», термін, з якого на пачки, коробки та сувенірні коробки тютюнових виробів наносяться максимальна роздрібна ціна та дата їх виготовлення, визначається виробником або імпортером тютюнових виробів самостійно. При цьому з 1 липня 2005 року виробництво та імпорт тютюнових виробів, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких не нанесені максимальна роздрібна ціна та дата їх виготовлення, забороняються.

Згідно з п. 221.3 ст.221 Податкового кодексу України за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів одного найменування, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких зазначені різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими ніж ті, що зазначені на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках, збільшеними на суму акцизного податку з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну.

Відповідно до абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

До загальнодержавних податків належить, зокрема, акцизний податок (пп. 9.1.4 п. 9.1 ст. 9 ПК України).

Згідно пп. 14.1.4 п. 14.1. ст. 14 ПК України акцизним податком є непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, який включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України об'єктами оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

До підакцизних товарів належать тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну (п. 215.1 ст. 215 ПК України).

Згідно з пп. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214 ПК України, у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5%.

Відносною (адвалорною) визнається ставка податку, згідно з якою розмір податкових нарахувань встановлюється у відсотковому або кратному відношенні до одиниці вартісного виміру бази оподаткування (п. 28.2 ст. 28 ПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Згідно пп. 14.1.106 п. 14.1 ст. 14 ПК України максимальною роздрібною ціною є ціна, встановлена на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни.

При цьому, максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом.

Водночас продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Податковим законодавством визначено, що максимальні роздрібні ціни збільшуються не на ставку акцизного податку від максимальних роздрібних цін, а на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів, яка має визначатися за формулою: сума акцизного податку = база оподаткування * 5%. При цьому база оподаткування у відповідності до пп. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214 ПК України визначена як вартість реалізованих підакцизних товарів.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами відповідача 23.08.2017 придбано одну пачку сигарет «Вінстон» за ціною 28,90 грн, згідно із даними, вказаними в акті перевірки, ціна вказана на пачці цигарок становить 27,50 грн, таким чином з врахуванням акцизного податку 5%, максимальна роздрібна ціна вказаної пачки цигарок повинна становити 28,87 грн., а тому, працівником позивача здійснено продаж пачки цигарок за ціною, вищою за максимальну роздрібну. Працівником позивача ОСОБА_3 реалізовано сигарети, отримані 08.08.2017 згідно з видатковою накладною №ФР17-000110258, згідно з якою максимальна рекомендована ціна на пачці зазначена 28,00 грн, що з врахуванням акцизного податку при реалізації становить 29,40 грн.

Суд першої інстанції вірно вважав, що реалізація даної пачки сигарет не суперечить п. 13 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами та ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», відтак відсутні підстави для застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не заслуговують на увагу доводи відповідача стосовно того, що правомірність дій контролюючого органу підтверджує те, що за порушення, визначені в акті перевірки від 01.09.2018 складено на посадову особу позивача ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.10.2017 у справі №345/3210/17 продавця ОСОБА_3 визнано винною за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, оскільки предметом розгляду справи №345/3210/17, яка розглядалась у Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області, є правопорушення, вчинене найманим працівником позивача - продавцем ОСОБА_3, а в даній адміністративній справі №809/1411/17 сторонами є ФОП ОСОБА_1 та Головне управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області, тому обставини, встановлені по справі №345/3210/17 не можуть братися судом до уваги як такі, що не потребують доказування в силу ст. 72 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) та ст. 78 КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2017).

Судом також встановлено, що посадовими особами відповідача 23.08.2017, в торговому павільйоні позивача, проведено контрольну закупку пляшки горілки «Приватна колекція київська» 0,5 л (40%) по ціні 79 грн та пачки сигарет «Вінстон» по ціні 28,90 грн, під час якої, працівником позивача проведено розрахункову операцію без застосування реєстратора розрахункових операцій, та не видано розрахункового документа встановленого взірця, в результаті чого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 грн.

Згідно п.п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Згідно п 1 ст 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Згідно з пунктом 80.4 ст. 80 Податкового кодексу України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, що згідно акту про результати фактичної перевірки №090187 (реєстраційний номер 969/09/06/РРО/НОМЕР_1) від 01.09.2017, початок перевірки - 23.08.2017 о 15 год 20 хв Однак, відповідно до Z-звіту від 23.08.2017, реалізація «ГОР.ВІТРАЖІ» та «СИГ.ВІНСТОН» відбулась 23.08.2017 о 14 год. 59 хв, тобто до початку проведення перевірки. Так, готівкові кошти на час проведення фактичної перевірки в сумі 211,55 грн (п. 2.2.13 акту №090187 від 01.09.2017) станом на 15 год. 20 хв. відповідають сумі коштів, відображеній в Х-звіті денному станом на 15 год 20 хв, в якому зазначено наявність трьох касових чеків на загальну суму 211,55 грн та не суперечить кількості чеків та сумі готівки за реалізовані товари станом на час фактичної перевірки посадовими особами Головного управління ДФС в Івано-Франківській області торгового павільйону №149 на пр. Л. Українки у м. Калуші.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому підставно вважав, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року по справі №8 09/1411/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Л.Я. Гудим

повний текст складено 09.04.2019