Справа № 420/5939/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5939/18

Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О.М.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м.Одеса

Повний текст судового рішення складений 03.01.2019р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання дій неправомірними та визнання недійсними листів, -

В С Т А Н О В И В:

15.11.2018р. ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання неправомірними дій в частині незаконного привласнення повноважень сесії міської ради, так як відповідач незаконно листами від 22.11.2010 року, від 30.05.2011 «розглянув, в порушення ст.118 ЗКУ заяви ОСОБА_1 від 04.11.2010 року, від 18.05.2011 про приватизацію земельної ділянки, замість розгляду цих заяв на сесії ОМР; в частині невручення ОСОБА_1 в терміни, встановлені ст.17, ст.20 Закону «Про звернення громадян» вказаних листів від 22.11.2010 року №01-27/А-34-1882-08 та від 30.05.2011 року № 01-26/А-34-460-08, які є анонімними, тому що не підписані, не зареєстровані в журналі вихідної кореспонденції і видані не на бланку УЗР. Метою невручення цих листів було позбавлення права оскаржити їх в терміни, встановлені законом; в частині того, що в УЗР не вівся журнал вихідної кореспонденції, де повинні були бути зафіксовані вказані листи. Збіг номерів реєстрації в журналах УЗР вхідної та вихідної кореспонденції є доказом порушення вимог з діловодства, і викликає сумнів в достовірності цих 2-х листів; в частині того, що відповідач незаконно виготовив додаток №2 п.36 до рішення сесії ОМР від 30.06.2016 року, хоча ні мер, ні його заступник, ні департамент № 1 не давали ДКВ такого доручення, в порядку ст.ст.118-122 ЗКУ підготувати проект рішення сесії ОМР на підставі заяви ОСОБА_1 «Про бажання приватизувати земельну ділянку», тому що всі 4 заяви ОСОБА_1 до 30.06.2016 року були вже знищені. Ніякого доручення у відповідача - немає; в частині внесення в цей незаконно підготовлений додаток №2 п.36 неправдивих відомостей про те, що нібито підставою для відмови сесії ОМР дати ОСОБА_1 згоду на розробку проекту землевідведення слугувала відсутність геопідоснови 1:500, в поданій в ОМР заяві ОСОБА_1: а) тому, що всі чотири заяви ОСОБА_1 разом з доданими до них документами, вже були знищені відповідачем до 30.06.2016 року; б) тому, що геопідоснова 1:500, зазначена в додатку до заяви ОСОБА_1 від 04.11.2010 року №01-27/А-34-1882, дійсно додавалася до заяви і ці помилкові твердження відповідача в додатку №2 про відсутність геопідоснови 1:500 ніякими письмовими доказами не підтверджуються. Вони спростовуються відсутністю акту, складеного 04.11.2010 року на підставі інструкції з діловодства, підписаного 4-ма свідками і врученого ОСОБА_1, як доказ й для виправлення недоліків; в частині того, що відповідач, отримавши 04.11.2010 року заяву ОСОБА_1 №01-27/А-34-1882, адресовану Одеській міськраді незаконно не направив цю заяву «за належністю в Одеську міськраду» в порушення ст.8 Закону «Про звернення громадян» і тому цю заяву ОСОБА_1 не було зареєстровано в ОМР, і тому не було розглянуто на сесії ОМР і було незаконно знищено ДКВ без розгляду на сесії ОМР в порушення ст.ст.118-122 ЗКУ; в частині, що ці підроблені листи від 22.11.2010 року та від 30.05.2011 року є невмотивованими, так як відповідач в цих листах не посилається на норми і статті закону, а необґрунтовано і невмотивовано вимагає «повторно надати документи, які вже були надані позивачем, як додаток до заяви від 04.11.2010 року, так і додаток до заяви від 18.05.2011 року; визнання двох листів відповідача від 22.11.2010 року №01-27/А-34-1882-08 та від 30.05.2011 року №01-26/А-34-460-08 недійсними і скасувати їх, як такі, що не відповідають вимогам ст. 118-122 ЗКУ, так як відмова «дати згоду на приватизацію землі ОСОБА_1..» покладена ЗКУ тільки на сесію ОМР, яка зобов'язана була в порядку ст.ст.118-122 ЗКУ в місячний термін винести мотивоване рішення. Сесія ОМР на відкритому засіданні не розглядала заяви 51 одесита з додатку №2, в т.ч. і п.36, що зафіксовано на відеозаписі засідання сесії в ОМР від 30.06.2016 року №892-УІІ.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2018р. позовну заяву залишено без руху на підставі ч.1 ст.160 КАС України, а саме у зв'язку з необхідністю викладення позовних вимог у відповідності до ст.5 КАС України; зазначення повного та вірного найменування відповідача по справі; зазначення інформації про місцезнаходження оригіналів доказів, копії яких додані до позовної заяви; зазначення на захист яких прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 подано позов; надання доказів, визначених судом та заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення до суду.

18.12.2018р. позивачами подана до суду першої інстанції заява про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року задоволено заяву позивачів про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 року, та продовжено строк до 27.12.2018 року.

Копію ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року отримано ОСОБА_2 нарочно 21.12.2018 року. /а.с.36/

26.12.2018 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху від 20.11.2018р. до суду подала виправлений адміністративний позов, з зазначенням її - ОСОБА_1, як єдиного позивача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.01.2019р. в порядку ст.169 КАС України виправлений адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто ОСОБА_1 з підстав невиконання ухвали суду про залишення позову без руху від 20.11.2018 року.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2018р. підставами залишення позовної заяви без руху було викладення позовних вимог не у відповідності до ст.5 КАС України; не зазначення повного та вірного найменування відповідача по справі; не зазначення інформації про місцезнаходження оригіналів доказів, копії яких додані до позовної заяви; не зазначення на захист яких прав, свобод та інтересів подано позов; необхідність надання доказів, визначених судом; заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення до суду.

На виконання вищезазначеної ухвали суду від 20.11.2018р. ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції виправлений адміністративний позов.

Разом з тим, виправленим позовом позивачем не усуното недоліки позовної заяви щодо викладення позовних вимог у відповідності до ст.5 КАС України; не зазначено інформацію про місцезнаходження оригіналів всіх доказів, копії яких додані до позовної заяви.

При цьому, в виправленому адміністративному позові, ОСОБА_1 просить суд поновити строк звернення до суду, оскільки він був пропущений з поважних причин, в зв'язку з неврученням їй спірних листів УЗР від 22.11.2010 року та від 30.05.2011 року. Крім того, позивач зазначає, що заява про поновлення строку нею додається, однак, відповідна заява до виправленого адміністративного позову ОСОБА_1 не додана.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, як вбачається з даної статті, початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Крім того, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає звернутись до суду, відрядження, несвоєчасне отримання оскаржуваного рішення, тощо.

Як вбачається з постанови Приморського районного суду від 23.12.2016 року у справі №522/22796/15-а, яка прийнята за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_1, стосовно розгляду звернень від 01.11.2010 року (вх. від 04.11.2010 року № 01-27/А-34-1882) та від 18.05.2011 року № 37-а-4218 (вх. від 24.05.2011 року № 01-26/А-34-460), судом встановлено, що Одеським міським управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради листами від 22.11.2010 року № 01-27/А-34-1882-08 та від 30.05.2011 року № 01-26/А-34-460-08 було надано відповіді на заяви позивача від 01.11.2010 року (вх. від 04.11.2010 року № 01-27/А-34-1882) та від 18.05.2011 року № 37-а-4218 (вх. від 24.05.2011 року № 01-26/А-34-460) та повідомлено, що для розгляду наведеної заяви слід додати відповідні документи, наведені у цих відповідях Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради. Крім того, для належного оформлення усіх необхідних документів позивачу було роз'яснено про можливість отримання консультацій з питань оформлення і надання необхідних матеріалів.

Тобто, предметом розгляду у справі №522/22796/15-а, були в тому числі, вимоги щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 від 01.11.2010 року (вх. від 04.11.2010 року № 01-27/А-34-1882) та від 18.05.2011 року № 37-а-4218 (вх. від 24.05.2011 року № 01-26/А-34-460), та в рамках цієї справи надавалась оцінка діям відповідача щодо складення за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 від 01.11.2010 року (вх. від 04.11.2010 року № 01-27/А-34-1882) та від 18.05.2011 року № 37-а-4218 (вх. від 24.05.2011 року № 01-26/А-34-460) відповідних відповідей (листів) від 22.11.2010 року № 01-27/А-34-1882-08 та від 30.05.2011 року № 01-26/А-34-460-08.

Таким чином, із вказаного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23.12.2016 року по справі №522/22796/15-а, вбачається, що позивач - ОСОБА_1 ще у 2016 році була обізнана про складання та існування відповідних листів від 22.11.2010 року № 01-27/А-34-1882-08 та від 30.05.2011 року № 01-26/А-34-460-08, наданих у відповідь на її звернення від 01.11.2010 року (вх. від 04.11.2010 року № 01-27/А-34-1882) та від 18.05.2011 року № 37-а-4218 (вх. від 24.05.2011 року № 01-26/А-34-460).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звернувшись до суду із даним позовом у 2018 року, ОСОБА_1 пропустила встановлений законом шестимісячний строк звернення до суду та не надала суду поважні причини пропуску такого строку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Так, згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку, що підстави для поновлення строку звернення до суду є неповажними, та зважаючи на неусунення недоліків позовної заяви, адміністративний позов підлягає поверненню позивачу без розгляду.

При цьому, слід також зазначити, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали дотримано норми процесуального права, а тому в порядку ст.316 КАС України ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року про повернення позовної заяви залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.