Справа № 640/4201/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 квітня 2019 року № 640/4201/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_3)
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16)
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку з 18 травня 2016 року пенсії за вислугу років в повному обсязі, з додатковим включенням до розміру його грошового забезпечення для обчислення пенсії: грошової допомоги на оздоровлення, премії разової, одноразової грошової допомоги в разі звільненні зі служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та індексації грошових доходів за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, згідно з довідками розрахункових листів: управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління МВС України в місті Києві від 11 лютого 2019 року №699 в період з травня 2014 року по грудень 2014 року, від 11 лютого 2019 року № 698 в період з січня 2015 року по листопад 2015 року та управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в місті Києві від 11 лютого 2019 року №697 в період з листопада 2015 року по травень 2016 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 18 травня 2016 року в повному обсязі, додатково включивши до розміру його грошового забезпечення для обчислення пенсії: грошову допомогу на оздоровлення - 18 829,48 грн., премію разову - 1 557,00 грн., одноразову грошову допомогу в разі звільнення зі служби - 170 940,00 грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки - 4 620,00 грн., індексацію грошових доходів - 3 377,97 грн., згідно з довідками розрахункових листів: управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління МВС України в місті Києві від 11 лютого 2019 року №699 в період з травня 2014 року по грудень 2014 року, від 11 лютого 2019 року № 698 в період з січня 2015 року по листопад 2015 року та управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в місті Києві від 11 лютого 2019 року №697 в період з листопада 2015 року по травень 2016 року, та виплачувати перераховану пенсію з 18 травня 2016 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже отриманих виплат;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві належну за даним рішенням виплату всіх грошових сум здійснити одноразово на весь розмір перерахунку.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що в розрахунок пенсії при її призначенні не були включені та враховані усі суми виплат з додаткових (одноразових, щомісячних) та інших видів грошового забезпечення, які були виплачені ОСОБА_1 за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням та які згідно з чинним законодавством України входили до складу його грошового забезпечення, з розміру якого обчисляється пенсія, і з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а саме - грошову допомогу на оздоровлення, індексація, премія разова, одноразова грошова допомога в разі звільнення зі служби, грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки.

На думку позивача, не врахування всіх складових грошового забезпечення при призначенні пенсії та обмеження її розміру з боку Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві є протиправним та призвело до зменшення розміру пенсії, звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод як пенсіонера поліції стали причиною порушення його конституційного права на державне пенсійне забезпечення та його матеріальних прав і законних інтересів громадянина.

Додатково позивач повідомив, що одноразова грошова допомога у разі звільнення зі служби, індексація, а також грошова допомога на оздоровлення, премія разова, грошова компенсація за невикористані дні відпустки, з яких відповідно до чинного законодавства було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Також позивач звернув увагу, що внесені Законом №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, відтак при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, яка визначає розмір грошового забезпечення у відсотках без обмеження її граничного розміру, яка діяла на момент призначення пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача зазначив, що існує єдиний законодавчий порядок призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262.

З огляду на викладене вище та відсутність клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві (щодо особового складу) від 17 травня 2016 року №457 о/с ОСОБА_1 (НОМЕР_2) полковника поліції, начальника відділу управління превентивної діяльності відповідно до пункту 4 (у зв'язку зі скороченням штатів) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції з 15 травня 2016 року.

Як стверджує позивач, 07 лютого 2019 року при ознайомленні з пенсійною справою ОСОБА_1 дізнався, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві при призначенні та виплаті йому пенсії не були враховані усі складові грошового забезпечення, установлені законодавством, чинним на день призначення пенсії, а саме - грошову допомогу на оздоровлення, індексація, премія разова, одноразова грошова допомога в разі звільнення зі служби, грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки.

22 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою, у якій просив:

- перерахувати встановленим порядком з 18 травня 2016 року призначену ОСОБА_1 пенсію, виходячи з всього грошового забезпечення, з урахуванням основних та додаткових (одноразових, щомісячних) видів грошового забезпечення в повному обсязі, в тому числі: грошової допомоги на оздоровлення - 18 829,48 грн., премії разової - 1 557,00 грн., одноразової грошової допомоги в разі звільнення зі служби - 170 940,00 грн., грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки - 4 620,00 грн., індексації грошових доходів - 3 377,97 грн. за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, згідно з довідками розрахункових листів: управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління МВС України в місті Києві від 11 лютого 2019 року №699 в період: з травня 2014 року по грудень 2014 року, від 11 лютого 2019 року №698 в період: з січня 2015 року по листопад 2015 року та управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в місті Києві від 11 лютого 2019 року №697 в період: з листопада 2015 року по травень 2016 року;

- виплачувати ОСОБА_1 з 18 травня 2016 року пенсію в повному обсязі з розміру грошового забезпечення, визначеного в довідках розрахункових листів: управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління МВС України в місті Києві від 11 лютого 2019 року №699 в період: з травня 2014 року по грудень 2014 року, від 11 лютого 2019 року №698 в період: з січня 2015 року по листопад 2015 року та управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в місті Києві від 11 лютого 2019 року №697 в період: з листопада 2015 року по травень 2016 року, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, надбавки на роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, надбавку за виконання особливо важливих завдань, надбавку за оперативно-розшукову діяльність та аналітичну роботу, премію, грошову допомогу на оздоровлення, премію разову, одноразову грошову допомогу в разі звільнення зі служби, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки, індексацію грошових доходів за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже отриманих виплат. При цьому, провести виплату недоотриманих коштів одноразовим платежем на весь розмір перерахунку.

За результатами розгляду вказаної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві листом від 06 березня 2019 року №46736/03 повідомило позивачу, що при призначенні йому пенсії враховано, що відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року №393, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно з законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На думку відповідача, що в статті 43 Закону та пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року не зазначені такі види грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення, разова премія, одноразова грошова допомога в разі звільнення зі служби, грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпуски та індексація, їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення. Крім того, оскільки Законом та пунктом 7 вказаної постанови №393 передбачено, що до складу грошового забезпечення для обчислення пенсій входять щомісячні додаткові види грошового забезпечення, премії, які мають разовий характер, не можуть бути враховані до грошового забезпечення для визначення розміру пенсії.

Незгода позивача із діями відповідача щодо неврахування грошового забезпечення для обчислення пенсії грошової допомоги на оздоровлення, премії разової, одноразової грошової допомоги в разі звільненні зі служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та індексації грошових доходів за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням при її перерахунку з 18 травня 2016 року, зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 (далі - Порядок №393, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).

Частиною 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. (частина 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ).

Згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (чинна на момент призначення позивачу пенсії) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови №1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону №2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом №2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина 1 статті 10-1 вказаного Закону).

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа №346/2949/17) суд прийшов до висновку, що аналіз норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Відтак аналіз наведених норм свідчить, що грошова допомога на оздоровлення, премії разові, одноразова грошова допомога в разі звільненні зі служби, грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки та індексація грошових доходів за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 18 травня 2016 року в повному обсязі, додатково включивши до розміру його грошового забезпечення для обчислення пенсії: грошову допомогу на оздоровлення - 18 829,48 грн., премію разову - 1 557,00 грн., одноразову грошову допомогу в разі звільнення зі служби - 170 940,00 грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки - 4 620,00 грн., індексацію грошових доходів - 3 377,97 грн., згідно з довідками розрахункових листів: управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління МВС України в місті Києві від 11 лютого 2019 року №699 в період з травня 2014 року по грудень 2014 року, від 11 лютого 2019 року № 698 в період з січня 2015 року по листопад 2015 року та управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в місті Києві від 11 лютого 2019 року №697 в період з листопада 2015 року по травень 2016 року.

В частині вимог щодо здійснення виплати пенсії після перерахунку без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже отриманих виплат, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції станом на момент призначення позивачу пенсії) визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

Судом встановлено, що передбачені статтею 43 Закону №2262-ХІІ обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VII.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, міліції, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 і від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У рішенні від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з абзацом 10 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 7-рп/2016 Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п'ятою статті 17 Конституції України, які зобов'язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до норм чинного законодавства рішення Конституційного суду України є обов'язковим до виконання на всій території України, остаточним та не може бути оскарженим.

Таким чином, при перерахунку пенсії військовослужбовцям (працівникам органів внутрішніх справ) має застосовуватись норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, у зв'язку з чим Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві зобов'язане здійснити виплату пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2018 року (справа № 127/4267/17), від 16 жовтня 2018 року (справа № 522/16882/17) та від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в даній частині.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З квитанції вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подачу адміністративного позову в розмірі 768, 40 грн., які слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку з 18 травня 2016 року пенсії за вислугу років в повному обсязі, з додатковим включенням до розміру його грошового забезпечення для обчислення пенсії: грошової допомоги на оздоровлення, премії разової, одноразової грошової допомоги в разі звільненні зі служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та індексації грошових доходів за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, згідно з довідками розрахункових листів: управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління МВС України в місті Києві від 11 лютого 2019 року №699 в період з травня 2014 року по грудень 2014 року, від 11 лютого 2019 року № 698 в період з січня 2015 року по листопад 2015 року та управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в місті Києві від 11 лютого 2019 року №697 в період з листопада 2015 року по травень 2016 року.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 18 травня 2016 року в повному обсязі, додатково включивши до розміру його грошового забезпечення для обчислення пенсії: грошову допомогу на оздоровлення - 18 829,48 грн., премію разову - 1 557,00 грн., одноразову грошову допомогу в разі звільнення зі служби - 170 940,00 грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки - 4 620,00 грн., індексацію грошових доходів - 3 377,97 грн., згідно з довідками розрахункових листів: управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління МВС України в місті Києві від 11 лютого 2019 року № 699 в період з травня 2014 року по грудень 2014 року, від 11 лютого 2019 року № 698 в період з січня 2015 року по листопад 2015 року та управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в місті Києві від 11 лютого 2019 року № 697 в період з листопада 2015 року по травень 2016 року, та виплачувати перераховану пенсію з 18.05.2016 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже отриманих виплат.

4. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити належну виплату всіх грошових сум одноразово на весь розмір перерахунку.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук