Справа № 0640/4372/18
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/4372/18

Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

09 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Житомирській області (далі ГУ НП в Житомирській області), в якому просив:

-визнати протиправними дії відповідача від 17 серпня 2018 року щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків, відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразового грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.09.2017 № 788), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293;

-зобов'язати ГУ НП в Житомирській області розглянути заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразового грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.09.2017 № 788), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №163/28293;

-зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, в розмірі, визначеному підпунктом "в" пункту 3 частини першої статті 99 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату), в порядку, передбаченому Порядком та умовами виплати одноразового грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.09.2017 № 788), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №163/28293.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року позов задоволено:

-визнано протиправною відмову ГУ НП в Житомирській області у призначенні та виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків;

-зобов'язано ГУ НП в Житомирській області призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімумів, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції, чинній на час встановлення групи інвалідності) та Порядку та умов виплати одноразового грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи, просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року скасувати та прийняти нове - про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував, що між первинним оглядом позивача та установленням 15% втрати працездатності та встановленням йому ІІІ групи інвалідності пройшло понад 2 роки, а тому останньому правомірно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, відповідно пункт 4 Порядку № 850.

18 березня 2019 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв'язку із чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому, позивач просив звернути увагу, що суд першої інстанції зобов'язавши відповідача виплатити одноразову допомогу, невірно визначив норму закону, якою встановлено розмір вказаної виплати, оскільки вважає, що до даних правовідносин підлягає застосуванню ст.99 Закону України "Про національну поліцію" в редакції чинній не на момент встановлення групи інвалідності, а на час прийняття рішення про призначення огд.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 до 06.11.2015 проходив службу в Управлінні МВС України в Житомирській області, а в період з 07.11.2015 по 29.04.2016 -в ГУ НП в Житомирській області на посаді заступника начальника сектору Володарсько-Волинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Відповідно до акту № 3 від 30.05.2003 про нещасний випадок форми Н-1 * та акту розслідування нещасного випадку від 25.05.2005 форми Н-5*, 25.05.2003 дільничний інспектор міліції Володарськ-Волинського РВ УМВС України в Житомирській області лейтенант міліції ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани волосянистої частини голови, струсу головного мозку, забійної рани лівої кисті, часткового розриву акроміально-ключичного з'єднання справа, закритого перелому 5-ї п'ясткової кістки правої кисті, перелому 2-го, 3-го, 5-го ребер справа внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при виконанні службових обов'язків в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

В подальшому, 16 листопада 2005 року під час проходження позивачем медичного огляду в ВЛК УМВС України в Житомирській області комісією встановлено, що отримана останнім у травні 2003 року травма, пов'язана з виконанням службового обов'язку, а також, що захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В той же час, за результатами огляду ОСОБА_2 визнано придатним до військової служби.

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності застрахованого серії ЖИА № 002458 від 15.08.2007, починаючи з 18.05.2007 Коростенським міжрайонним МСЕК, на підставі акту № 188/14 огляду МСЕК, встановлено ОСОБА_2 ступінь втрати працездатності в розмірі 15 відсотків.

Відповідно до видаткового ордеру від 30.01.2008 серії 01ААД № 794115 позивачу виплачено огд в розмірі 950,40 грн., у зв'язку з подією, що сталася у період проходження служби.

26.04.2016 Військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" за розпорядженням УКЗ ГУНП в Житомирській області від 20.04.2016 проведено повторний медичний огляд позивача, за результатами якого встановлено, що захворювання ОСОБА_2 пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а травма останнього пов'язана з виконанням службових обов'язків.

Згідно свідоцтва про хворобу № 81/74 від 29.04.2016 позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час.

На підставі зазначеного свідоцтва наказом ГУ НП в Житомирській області від 29.04.2016 № 79 о/с, ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

04 липня 2016 року позивачу проведено огляд МСЕК, за результатами якого, починаючи з 19.06.2016 останньому встановлено третю групу інвалідності у зв'язку з травмою, пов'язаною з виконанням службових обов'язків, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 19 липня 2018 року серії 12 ААА № 514736.

Крім того, відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності від 04.07.2016 серії 12 ААА № 015383 обласною МСЕК №2 встановлено, що відсоток втрати професійної працездатності ОСОБА_2 становить 30 відсотків, при чому причиною втрати працездатності є травма, пов'язана з виконанням службових обов'язків.

03 серпня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до ст.97 Закону України "Про Національну поліцію".

Листом від 17.08.2018 №1176/29/105/01-2018 ГУ НП в Житомирській області повідомило ОСОБА_2, що відповідно до п. 6 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 № 4, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Згідно наявних матеріалів при первинному огляді МСЕК ОСОБА_2 з 15.08.2007 встановлено 15% втрати працездатності, а під час повторного огляду МСЕК йому з 19.06.2016 встановлено ІІІ групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності.

У зв'язку з зазначеним, відповідач вказав, що та обставина, що з дати первинного огляду МСЕК-15.08.2007 до повторного огляду 19.06.2016 пройшло більше 2 років, не дає позивачу права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у статті 101 Закону №580-VIIІ відсутня така підстава для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, як сплив дворічного строку між первинним та повторним медичним обстеженням. В свою чергу, пункт 8 Розділу ІV Порядку №4, який містить застереження щодо встановлення іншої причини інвалідності протягом двох років після проведення первинної медичного обстеження, стосується перш за все розмірів виплати одноразової грошової допомоги у тому разі, якщо вона була виплачена під час встановлення інвалідності під час первинного обстеження.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що у позивача сплинув дворічний строк після первинного встановлення втрати працездатності та про наявність правових підстав для невиплати йому одноразової грошової допомоги.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить із наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Закон України від 02.07.2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію".

Відповідно до положень статті 1 вказаного Закону Національна поліція України-це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом убезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У статті 3 Закон України "Про Національну поліцію" визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України а постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами 3 та 4 частини першої статті 97 Закон України "Про Національну поліцію" визначено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання у разі: визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до положень частини другої зазначеної статті порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

На вказаний Порядок також і посилається відповідач в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.1 Р.ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання ОГД є у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності-дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як слідує з матеріалів справи, інвалідність позивачеві встановлена з 19.06.2016 року.

Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку № 4, зі змінами та доповненнями внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 року № 916, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов'язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ-обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ цього Порядку посадові особи органів поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

При цьому, передумовою виплати одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Так, за приписами п. 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі-останнім місцем проходження служби).

Положеннями п. 5 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 Розділу IV вказаного Порядку встановлено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Зазначений висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно з п. 2 розділу IV Порядку № 4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови-письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Як слідує з матеріалів справи, позивач 03 серпня 2018 року звернувся до відповідача із заявою про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги, в зв'язку з встановленням інвалідності ІІІ групи, отриманої внаслідок захворювання пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ та надав пакет всіх необхідних, передбачених Порядком № 4, документів.

03 серпня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до ст.97 Закону України "Про Національну поліцію".

Проте, відповідач, всупереч вказаному Порядку не прийняв відповідного рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу, а лише 17.08.2018 підготував та направив на адресу останнього лист, яким повідомлено про відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги, оскільки з дати первинного огляду по дату повторного огляду пройшло більше 2 років.

Отже, зважаючи на те, що заява позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги відповідачем по суті порушеного в ній питання відповідно до Порядку №4 не розглядалась, то і будь-яких рішень з цього питання не приймалось.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявна протиправна бездіяльність ГУ НП у Вінницькій області, яка призвела до порушення прав ОСОБА_2

При цьому, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про зобов'язання відповідача призначити позивачу одноразову грошову допомогу та звертає увагу, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. З огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у призначенні та виплаті, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто, законодавець передбачив обов'язок суду змусити суб'єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, вийти за межі заявлених позовних вимог та обрати інший спосіб захисту його прав, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 стосовно виплати одноразової грошової допомоги та зобов'язання ГУ НП в Житомирській області розглянути таку заяву відповідно до вимог законодавства.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 27 лютого 2019 року у справі №761/7392/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 712/8827/17, від 19 лютого 2019 року у справі №822/1746/16.

Відповідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, колегія суддів враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За вищезазначених обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції в частині задоволення позову про визнання протиправною відмови ГУ НП в Житомирській області у призначенні та виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків та зобов'язання призначити та виплатити таку допомогу в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімумів, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції, чинній на час встановлення групи інвалідності) та Порядку та умов виплати одноразового грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а відтак наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 6,9, 243, 245, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу скасувати.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Житомирській області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 щодо проведення виплати одноразової грошової допомоги від 03 серпня 2018 року.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції у Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 та прийняти відповідне рішення.

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.