Справа № 357/1209/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/1209/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кошель Л. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2019 -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про скасування постанови № 246 від 31.07.2018 р. про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2019 позов залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2019 позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отримавши позовну заяву, суд перевіряє її на предмет дотримання вимог, встановлених КАС України, та у випадку недодержання позивачем таких вимог при подачі заяви суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає спосіб усунення недоліків позовної заяви, і у випадку неусунення її недоліків позовна заява повертається позивачеві.

Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З матеріалів справи убачається, що позовну заяву було залишено без руху, оскільки позов не відповідає вимогам КАС України, зокрема як вказано судом першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним адміністративним 28.01.2019 року, що свідчить про пропуску строку звернення до суду.

На підтвердження поважності причин пропуску строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, позивач зазначив, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише на адвокатський запит 18.01.2019.

Разом із тим, доказів на підтвердження вказаної обставини до позовної заяви не додано, у зв'язку з чим позов залишено без руху та позивачу встановлено строк для усунення вищевказаних недоліків в межах десяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подання до суду розписки про одержання постанови та доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із зазначеним позовом.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху представник позивача адвокат Матюшенков Д.В. подав клопотання в якому просив поновити пропущений процесуальний строк, оскільки 18.01.2019 він отримав поштовий конверт відповідача з відбитком штемпеля від 15.01.2019 року, у якому містились постанови №246 від 17.08.2019 №259 від 17.08.2019 та №260 від 17.08.2019.

При цьому зазначив, що будь-яких супровідних листів, так само як доказів направлення та отримання вказаних постанов він не отримував.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви, так як відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Слід зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків необхідне для досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, на підтвердження поважності пропуску десятиденного строку на оскарження постанови №246 від 17.08.2018 надано копію Адвокатського запиту №03/12/18 від 13.12.2018.

За змістом запиту, адвокат Матюшенков Д.В. просив Білоцерківську міську раду надати копії документів стосовно притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

У відповідь на запит Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради надав відповідь від 22.12.2018 року №4334/01-14 та повідомив, що відносно ОСОБА_3 винесено постанови про накладення адміністративного стягнення №№ 286,287 від 28.09.2018, №299 від 12.10.2018, №332 від 26.11.2018.

Копії постанов про накладення адміністративних стягнень, протоколів про адміністративні правопорушення, фіскальних чеків рекомендованої кореспонденції, розписок про одержання (відправлення) постанов та інші матеріали адміністративних справ додано до відповіді. Відповідь на запит адвокат Матюшенков Д.В. отримав 26.12.2018 що підтверджено розпискою.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що вказана відповідь на запит не містить відомостей щодо оскаржуваної постанови №246 від 17.08.2018 року, а відповідач не надав копій оскаржуваної постанови у відповіді від 22.12.2018 року №4334/01-14, тому вона не має правового значення для вирішення питання про поновлення пропущеного позивачем десятиденного строку.

Разом з цим, представник позивача вказує, що 18.01.2019 він отримав поштовий конверт відповідача з відбитком штемпеля від 15.01.2019, у якому містилися оскаржувана постанова №246 від 17.08.2019 та постанови №259 від 17.08.2019 та №260 від 17.08.2019.

Будь яких супровідних листів, так само як доказів направлення та отримання вказаних постанов, ним не отримано.

Вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, судова колегія також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Белет проти Франції», відповідно до яких стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

В рішенні ЄСПЛ від 27.06.2000 р. у справі «Ілхан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосвується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод..

Доводи апеляційної скарги знайшли своє відображення під час апеляційного перегляду, а тому колегія суддів вважає, що порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2019 про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин, не відповідає правильному застосуванню норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2019 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 05.04.2019