Справа № 522/5658/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/5658/17

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Осіпова Ю.В.,

- Шляхтицького О.І.,

за участю: секретар судового засідання - Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року про залишення без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання дій, бездіяльності неправомірними, заборону вчиняти певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Одеської міської ради про визнання дій, бездіяльності неправомірними, заборону вчиняти певні дії.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання дій, бездіяльності неправомірними, заборону вчиняти певні дії залишено без розгляду, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України. Причина залишення позовної заяви без розгляду була повторну неявка у судове засідання позивача, не надання ним доказів щодо поважності причин такої неявки та не подання ним заяви про розгляд справи без нього.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити та скасувати ухвалу суду першої інстанції, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції, зокрема, норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

До суду також надійшов відзив представника відповідача по справі - Одеської міської ради, в якій представник відповідача просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки на думку представника відповідача вказана ухвала є законною та обґрунтованою, прийнятою із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в судові засідання, призначені на 17.10.2018 р., 11.12.2018 р. та 31.01.2019 року позивач не з'явилася, була сповіщена про час та місце розгляду справи належним чином, жодних клопотань до судового засідання 31.01.19 року суду не надавала, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України це є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстави не прибуття позивача (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) слід з'ясувати наступні обставини: чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз; чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини; чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що позивачем подавалися заяви про відкладення розгляду справи 17.10.2018 р. (а.с. 99) та 11.12.2018 р. (а.с. 105).

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що 21.12.2018 р. позивач отримала повістку на судове засідання 31.01.2019 року (а.с. 115), проте як вбачається з матеріалів справи (а.с. 127), позивач у період з 21.01.2019 року по 05.02.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальній установі «Міська лікарня №8».

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що суд визнаючи неповажною причину неприбуття в судове засідання позивача, вправі розглянути справу без його участі.

Водночас, матеріали справи свідчать про те, що обов'язковою участь в судовому засіданні позивача судом не визнавалася.

Частиною 5 статті 205 КАС України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Зокрема, ч. 1 цієї статті передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Таким чином, судом першої інстанції застосовано положення п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України без їх взаємозв'язку зі ст. 205 цього Кодексу, чим позбавлено позивача права на розгляд його справи в суді.

Відтак, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду, а тому вважає, що висновок суду про залишення позовної заяви без розгляду є безпідставним.

В силу ч. 5 ст. 5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставин справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не врахував усі ці обставини та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача до адміністративного суду.

За таких обставин суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, і крім того, судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання дій, бездіяльності неправомірними, заборону вчиняти певні дії - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання дій, бездіяльності неправомірними, заборону вчиняти певні дії- направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В.Осіпов

Суддя: О.І.Шляхтицький