Справа № 0240/3727/18-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/3727/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

09 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року (суддя Чернюк А.Ю.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці, в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в місті Вінниці щодо зменшення розміру раніше призначеної пенсії по інвалідності (в розмірі пенсії по віку) з 07.06.2017 року, ОСОБА_2 станом на 21.12.2017 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком ОСОБА_2, в розмірі який був встановлений станом на 07.06.2017 року, з 21.12.2017 року.

- стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в місті Вінниці на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у міста Вінниці. З 07.06.2017 року йому призначена пенсія по інвалідності III групи (в розмірі пенсії за віком), відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, розмір якої на дату призначення пенсії складав 4874,50 грн. Разом з цим, на дату призначення пенсії згідно ч. 2 ст. 33 вказаного Закону, пенсію по інвалідності позивачу призначено в розмірі 100% пенсії за віком, обчисленої згідно ст. 27, 28 Закону, але як працюючому пенсіонеру виплачувалась в розмірі 50% від призначеної пенсії по віку. Таким чином, станом на 07.06.2017 року розмір пенсії позивача як працюючого пенсіонера становив 2437,25 грн. (4874,50 грн. х 50%).

Водночас, у зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року, яким внесені зміни до законів, що регулюють питання пенсійного забезпечення, його розмір пенсії було осучаснено і застосовано величину оцінки одного року страхового стажу 1%, коефіцієнт стажу без урахування кратності складає 0,41500. А тому з урахуванням всіх складових розмір пенсії ОСОБА_2 після перерахунку (осучаснення) склала - 3379,31 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача про недостовірність наявних в матеріалах справи доказів. Крім того, позивач вважає, що відповідно до п.2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №2148-VІІІ у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

На підставі розпорядження № 266 від 03.04.2019 керівника апарату суду апеляційної інстанції здійснено повторний автоматизований розподіл невирішених судових справ, які перебували в провадженні судді Іваненко Т.В. на момент початку тимчасової непрацездатності судді-доповідача.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2019 для розгляду справи № 0240/3727/18-а визначено колегію суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду у складі: ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_3, ОСОБА_4

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці та з 07.06.2017 року отримує пенсію по інвалідності (ІІІ група інвалідності) відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року.

21.12.2017 року у звязку із звільненням з місця роботи позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення / перерахунок пенсії та просив перерахувати пенсію у звязку із звільненням та перевести на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком..

05.06.2018 року позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці, в якій просить надати розяснення, чому йому не виплачується пенсія по інвалідності в розмірі 100 % пенсії за віком в розмірі 4874,5 грн., яка призначена з 08.08.2017 року.

Листом від 18.06.2018 року №203/Л-1 відповідач повідомив, що відповідно до ст. 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону. Крім того, вказав, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148, проведено осучаснення пенсії та змінено вартість одного року страхового стажу з 1,35% до 1%.

Не погоджуючись із такими діями відповідача та наголошуючи на конституційних гарантіях, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими, а відповідач в свою чергу при перерахунку пенсії позивача правомірно застосував показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, як це передбачено ч.4-3 в Прикінцевих положень Закону №1058-ІV. Таким чином, підстави для перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 21.12.2017 року відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Частиною першою ст. 9 Закону N 1058-IV (у редакції, що діяла на момент призначення позивачеві пенсії) передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (№1058-ІV).

Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058 (в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017) ст. 25 передбачено, що при розрахунку коефіцієнту страхового стажу визначена величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з частиною першоюстатті 25 Закону № 1058-IVв редакції Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 №107-V1, яка діяла з 01.01.2008 передбачено, щоза період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

Вказані норми не було визнано неконституційними в установленому законодавством порядку.

Таким чином, судом встановлено, що пенсія призначена позивачу відповідно до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", у зв'язку з чим позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2017 року з врахуванням частини 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Тобто, розмір перерахованої позивачу пенсії з 01.10.2017 визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки законодавцем внесено відповідні зміни до пенсійного законодавства.

При цьому слід врахувати, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1%, одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 року перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.

Апеляційний суд також враховує, що прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мало наслідком звуження змісту та обсягу права особи на пенсійне забезпечення. При цьому, доказів, які б підтверджували, що внаслідок проведеного перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% відбулось зменшення розміру виплачуваної пенсії, позивачем не надано.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача на те, що розмір його пенсії повинен складати 100 % від суми, розрахованої у серпні 2017 року, оскільки у цей період він продовжував працювати, і йому обчислено пенсію по інвалідності у розмірі 50 % пенсії за віком, розмір якої склав 2437,25 грн.

Відповідно до частини першоїстатті 33 Закону № 1058-IV, пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивачу у серпні 2017 року призначено пенсію у розмірі 50 % пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, як особі з інвалідністю ІІІ групи, відповідно ст. 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, при цьому факт продовження позивачем трудової діяльності для визначення розміру пенсії позивача не має жодних правових наслідків.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обгрунтованим висновок Вінницького окружного адміністративного суду відносно того, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки відповідач, при перерахунку пенсії позивача, правомірно застосував показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, як це передбачено ч.4-3 в Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, а тому, підстави для перерахунку та виплати пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 21.12.2017 року, в даному випадку відсутні.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_3