Справа № 820/2638/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 р.Справа № 820/2638/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Лях О.П. ,

за участю секретаря судового засідання Жданюк Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Адміністрація Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 02.07.18 року по справі № 820/2638/18

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , які не передбачали в складі грошового забезпечення ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами;

- визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виконання завдань покладених на нього п.п. 1, 3 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсії які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством;

- визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами протиправними;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України отримати у військової частини НОМЕР_1 довідку (довідки) про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, якій обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з 11.10.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у Збройних Силах України за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 м. Харкова Державної прикордонної служби України по 02.08.2017 року та під час проходження військової служби отримував у складі грошового забезпечення, зокрема, щомісячну додаткову грошову винагороду. Після звільнення з військової служби та після отримання довідки від територіального органу пенсійного фонду позивачу стало відомо про не включення до складу його грошового забезпечення з якого нараховується пенсія щомісячної додаткової грошової винагороди. Позивач звертався до відповідачів щодо питання складення нової довідки про додаткові види грошового забезпечення та про перерахунок і виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди. Проте відповідачами було відмовлено позивачу, чим, на його думку, порушено його права.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і яка має містити дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 подати належним чином оформлену довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України, після отримання від військової частини НОМЕР_1 , належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України, належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди, призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі, який обчислити з грошового забезпечення до складу якого включити щомісячну додаткову грошову винагороду.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити ОСОБА_1 виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії, починаючи з 11.10.2017 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 704 грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, сплачену суму судового збору в розмірі 704 грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України, сплачену суму судового збору в розмірі 704 грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, Адміністрацією Державної прикордоної служби України подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального тапроцесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник вказує, що пенсія позивачу призначена та обчислена на умовах та в порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У військової частини НОМЕР_1 не було правових підстав включати в довідку про додаткові види грошового забезпечення винагороду, що визначена Постановою КМУ 889, оскільки це суперечило б ч. 3 ст. 43 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідач ГУ ПФУ в Харківській області зазначив, що щомісячна додаткова грошова винагорода має тимчасовий характер, залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, тому вона не включається до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасникв справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 м. Харкова Державної прикордонної служби України, до набуття права на пенсію.

Після призначення пенсії позивачем було отримано довідку № 3045 від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з якої позивачу стало відомо, що нарахування пенсії йому здійснено без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, яку він отримував в період проходження служби.

При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі документів, наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України, зокрема грошового атестата №93 від 09.08.2017 року та додатку до грошового атестату №93 від 09.08.2017 року про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії, виданих військовою частиною НОМЕР_1 , з 03.08.2017 року позивачу призначено пенсію за 34 роки вислуги, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII у розмірі 70% грошового забезпечення.

У додатку до грошового атестату №93 від 09.08.2017 року про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії, який було надано на позивача військовою частиною щомісячна додаткова грошова винагорода не була зазначена.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач усно звернувся із заявою до в/ч НОМЕР_1 із проханням скласти нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами та подати зазначену довідку до Адміністрації Державної прикордонної служби України. Однак, позивачу було відмовлено з огляду на те, що на відповідну щомісячну додаткову грошову винагороду пенсія не нараховується.

В подальшому, як зазначає позивач він повторно звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, на що отримав відмову про перерахунок пенсії у зв`язку з відсутністю довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, із зазначенням в ній щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами.

Позивач, не погодившись із такими діями та бездіяльністю відповідачів, звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суми щомісячної додаткової грошової винагороди мають бути віднесені до складу грошового забезпечення позивача, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей", пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Склад грошового забезпечення визначений положеннями ч. 2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991, відповідно до якої до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Згідно із пунктом 1 Постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 р. "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

В той же час, Постановою КМУ від 13.03.2013 р. №161 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року N 889" для військовослужбовців, зокрема, Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 пункту 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Постановою КМУ від 07 листопада 2007 року №1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Відповідно до схеми додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Враховуючи вище наведені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по серпень 2017 року отримував щомісячну додаткову грошову винагороду, що підтверджується наявною в матеріалах справи особистою карткою грошового забезпечення (а.с. 143-144).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що отримувана позивачем щомісячна додаткова грошова допомога, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 522/2738/17 від 06.02.2019.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріалами справи встановлено, що саме Військовою частиною НОМЕР_1 було складено додаток до грошового атестату № 93 від 09.08.2017 року про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії позивачу без зазначення щомісячної додаткової грошової винагороди під час оформлення документів для призначення пенсії, а відтак саме вказаною особою було допущено порушення прав позивача, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправними дій (бездіяльності) Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , які не передбачали в складі грошового забезпечення ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог позивача та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і яка має містити дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи наявність порушеного права, за відновленням якого позивач звернувся до суду, та з метою забезпечення остаточного вирішення спору між учасниками справи та досягнення мети судочинства в цілому наявні підстави для зобов`язання відповідача військової частини НОМЕР_1 після складення належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди, подати її до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

При цьому, оскільки подання документів про призначення пенсії позивачу до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області належить до повноважень відповідача Адміністрації Державної прикордонної служби України, то наявні підстави для зобов`язання вказаної особи після отримання від військової частини НОМЕР_1 , належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди, подати таку довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача про зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України отримати у військової частини НОМЕР_1 довідку (довідки) про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами не підлягають задоволенню з огляду на обставини того, що судом вже вирішено питання стосовно зобов`язання військової частини НОМЕР_1 подати відповідну довідку до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання дій (бездіяльності) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виконання завдань покладених на нього п.п. 1, 3 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсії які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством, а також про визнання дій (бездіяльності) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами протиправними, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління Затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення; планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

В даному випадку відповідач не наділений повноваженням щодо перевірки поданих роботодавцем для нарахування пенсії документів, а відтак не порушив прав позивача.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України, належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди, призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі, який обчислити з грошового забезпечення, до складу якого включити щомісячну додаткову грошову винагороду.

При цьому, оскільки судовим розглядом встановлено, що позивачу було протиправно не включено до довідки про додаткові види грошового забезпечення, які він отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, розміру суми про щомісячну додаткову грошову винагороду, то на разі наявні підстави і для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії, починаючи з 11.10.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативний актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та працесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 року по справі № 820/2638/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло О.П. Лях
Повний текст постанови складено 12.04.2019 року