Справа № 826/18401/16
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.В.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у місті Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, в якому просила стягнути із відповідача податковий борг із податку на доходи фізичних осіб в сумі 226 954 грн. 84 коп. та податковий борг із військового збору в сумі 197 грн. 70 коп.

В обґрунтування позовних вимог податкова інспекція зазначила, що борг виник на підставі податкового повідомлення-рішення № від 30 вересня 2015 року на суму 163 271 грн. 80 коп. основного платежу та 40 987 грн. 95 коп. штрафних (фінансових) санкцій, яке відповідачем в судовому порядку не оскаржувалось, як і податкова вимога № 15012-23 від 16 листопада 2015 року на суму 224 977 грн. 85 коп. та рішення про опис майна у податкову заставу № 198/26-52-23-31 від 16 листопада 2015 року, що були винесені на підставі ППР. Станом на день звернення із позовом відповідач податкову вимогу не виконав, заборгованість не сплатив.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року даний адміністративний позов задоволено частково - стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 податковий борг в сумі 224 977 грн. 85 коп.

В задоволенні решти позовних вимог Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач ФОП ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що податкове повідомлення-рішення № від 11 вересня 2015 року, винесене за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки від 11 вересня 2015 року, оскаржене ним в судовому порядку; постановою у справі № 826/27059/15 від 22 листопада 2016 року, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року, податкове повідомлення-рішення № скасовано; при зверненні платника податків до суду із позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання рішенням законної сили.

Оскільки сторони до суду не з'явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На виконання вимог вказаної статті колегія суддів переглядає оскаржуване рішення з тих підстав та щодо тих обставин, на які посилається апелянт в своїй скарзі. Тобто, в даному випадку рішення переглядається лише в частині задоволення позовних вимог - щодо стягнення податкового боргу в сумі 224 977 грн. 85 коп.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ФОП ОСОБА_3 перебуває на обліку в ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві як платник податків та платник соціального внеску.

ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання відповідачем вимог чинного законодавства з питання повноти нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення відповідачем:

- п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, а саме: завищення валових витрат та заниження чистого доходу у 2013 році на загальну суму 105 950 грн. 00 коп. та не перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 17 046 грн. 76 коп.; заниження доходу у 2014 році на суму 110 600 грн. 00 коп. та не перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 149 082 грн. 30 коп.;

- ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: не перерахування до бюджету соціального внеску у сумі 43 367 грн. 40 коп. у 2013 році, 86 219 грн. 76 коп. у 2014 році;

- п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 ПК України, а саме: не подання декларації про майновий стан та доходи за 2014 рік.

За результатами перевірки складено Акт № 4591/26-5217-01 від 11 вересня 2015 року та винесено податкове повідомлення-рішення № від 30 вересня 2015 року на суму 163 271 грн. 80 коп. за основним платежем та 40 987 грн. 95 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказане податкове повідомлення-рішення було надіслано рекомендованим листом на адресу відповідача: АДРЕСА_1, та отримано відповідачем особисто 05 жовтня 2015 року, про що свідчить підпис відповідача на повідомленні про вручення поштового відправлення.

16 листопада 2015 року позивачем оформлено податкову вимогу форми «Ф» № 15012-23, відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 163 269 грн. 23 коп. за основним платежем, 40 987 грн. 95 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями та 20 720 грн. 67 коп. пені.

16 листопада 2015 року позивачем оформлено рішення № 198/26-52-23-31 про опис майна у податкову заставу.

Податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу були надіслані рекомендованим листом на адресу відповідача: АДРЕСА_1, та отримані відповідачем особисто 26 листопада 2015 року, про що свідчить підпис відповідача на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Враховуючи наявну заборгованість, податковий орган звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги податкового органу в частині стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 67 та 68 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом та неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпункт 14.1.156. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначає податкове зобов'язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.п. 14.1.157 п. 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Приписами статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (п.п. 16.1.2 п. 16.1); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п. 16.1.3 п. 16.1); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи ( п.п. 16.1.4 п. 16.1).

Відповідно до п.57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до п. 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Відповідно до п.59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

На виконання вищезазначених вимог, податкове повідомлення-рішення № від 30 вересня 2015 року позивачем було надіслано рекомендованим листом на адресу відповідача: АДРЕСА_1, та отримано ним особисто 05 жовтня 2015 року, про що свідчить підпис відповідача на повідомленні про вручення поштового відправлення. Доказів оскарження даного податкового повідомлення рішення матеріали справи не містять.

Надалі податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу також були надіслані рекомендованим листом на адресу відповідача: АДРЕСА_1, та отримані відповідачем особисто 26 листопада 2015 року, про що свідчить підпис відповідача на повідомленні про вручення поштового відправлення. Доказів оскарження податкової вимоги або рішення про опис майна матеріали справи також не містять.

Тобто, відповідачем не надано суду жодних доказів щодо сплати грошових зобов'язань та погашення податкового боргу, а також доказів щодо оскарження рішень контролюючого органу в адміністративному чи судовому порядку.

В своїй апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що нею оскаржено податкове повідомлення-рішення. При цьому, долучила до скарги в якості доказів постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/27059/15 від 22 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року.

Колегія суддів критично ставиться до такого твердження апелянта, оскільки у справі № 826/27059/15 досліджувалась правомірність податкового повідомлення-рішення № від 11 вересня 2015 року, яким ФОП ОСОБА_3 визначено до сплати своєчасно не нарахований нею єдиний внесок. Однак, податковий борг, що є предметом спору у розглядуваній справі виник на підставі узгодженого повідомлення-рішення № від 30 вересня 2015 року, яким відповідачу визначено до сплати податок на доходи фізичних осіб.

Таким чином, як на час звернення позивача до суду, так і на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, спірні грошові зобов'язання вважаються узгодженими.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення із відповідача 163 269 грн. 23 коп. за основним платежем, 40 987 грн. 95 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями та 20 720 грн. 67 коп. пені а є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку