Справа № 520/2041/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2019 р.Справа № 520/2041/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 року по справі № 520/2041/19

за позовом ОСОБА_2

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 року залишено без задоволення адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про зобов'язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу. Водночас з апеляційною скаргою заявлено клопотання про звільнення від сплати судовог збору.

Дослідивши дану заяву, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч. 5 ст. 296 КАС України, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно з ч. 2 ст. 8 наведеного вище Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведених положень вбачається, що їх застосування підлягає виключно до фізичних осіб, рівень статків яких обмежений, для усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших (ніж незадовільний майновий стан особи) підстав законодавством не визначено.

Таким чином, фактично єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан скаржника.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. ст. 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В обгрунтування поданої заяви зазначає, що позивач є пенсіонером та особою похилогу віку, за протиправних дій відповідача позбавлений права на отримання виплат, які гарантовані державою. Також зазначає, що сума судового збору за подання апеляційної скарги є значною для заявника, неможливість сплати якої в результаті може призвести до порушення права на доступ до правосуддя.

Однак, слід зазначити, що на підтвердження письмових пояснень викладених в заяві, скаржником не надано доказів, які б підтвердили скрутне матеріальне становище та неможливість сплатити судовий збір за подання зазначеної скарги.

В даному випадку, щоб мати можливість переконатися у наявності незадовільного майнового стану апелянта, які б дали змогу суду вирішити питання щодо звільнення апелянта від сплати судового збору, слід надати до суду довідку з податкової інспекції про отримання скаржником з усіх джерел доходу за попередній календарний рік звернення до суду апеляційної інстанції, а саме: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні бути відповідні правові підстави, в іншому випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Разом з тим, доводи заявника щодо необхідності звільнення від сплати судового збору та неспроможності сплатити судовий збір не підтверджуються належними і допустимими, у розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України доказами, зокрема, доказів, які б свідчили про незадовільний майновий стан за попередній календарний рік скаржником до суду апеляційної інстанції не надано, а отже відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору, у відповідності до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, тому така заява задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов'язки. Учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Рівність усіх учасників справи перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків.

Виходячи з наведеного, подана заява є необґрунтованою, тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 133, 169, 296, 298, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 року по справі № 520/2041/19 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Донець Л.О.
Судді Бенедик А.П. Гуцал М.І.