Справа № 700/335/19
Суддя: Пічкур С. Д.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/335/19

Провадження № 2-а/700/11/19

11 квітня 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі головуючого-судді: Пічкур С.Д., за участю секретаря судового засідання: Бондарчук Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка справу №700/335/19, провадження № 2-а/700/11/19 за позовом ОСОБА_1 до Гладюка Олега Юрійовича, поліцейського СРПП № 2 Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Гладюка Олега Юрійовича, поліцейського СРПП № 2 Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області про скасування адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 22 березня 2019 року старшим сержантом поліції Гладюком О.Ю., поліцейським СРПП № 2 Лисянського ВІ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області відносно нього складена постанова серії ДПО18 № 225038 про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ( в автоматичному режимі не фіксувалося). Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП України за керування транспортним засобом без поліса обов'язкового страхування, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР та накладено адміністративне стягнення - штраф 425 грн. Вважає вказану постанову незаконною і просить її скасувати , оскільки він керував автомобілем Mercedes-benz 200 D днз НОМЕР_3 на прохання власника ОСОБА_3 і не міг знати про необхідність наявності полісу обов'язкового страхування в даному автомобілі. Як з'ясувалось пізніше власнику даного автомобіля ОСОБА_3 за законом не обов'язково мати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, так як він є інвалідом війни. Згідно п.1.4 ст.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - особи, відповідальність яких застрахована це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Оскільки законами України не передбачена заборона тимчасової передачі у користування транспортного засобу, він на той час володів ним законно і тому являється особою, відповідальність якої застрахована, тобто на нього поширюються права особи в чиїй власності перебуває забезпечений транспортний засіб, а той факт, що на автомобіль не було виписано страховий поліс регламентується п.1 ст.13 вказаного Закону.

Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області від 02.04.2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання позивач не з'явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, через канцелярію суду надав заяву, якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив до суду не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, двйшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 березня 2019 року старшим сержантом поліції Гладюком О.Ю., поліцейським СРПП № 2 Лисянського ВІ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області відносно складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 225038 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та застосування до нього. адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У відповідності до положення ч.1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами п.2.1 ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

У відповідності до ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням п.8 ч.1 ст.23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положення п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм належними транспортними засобами, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Встановлено, що згідно посвідчення серії НОМЕР_4, ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5, ОСОБА_3 є власником автомобіля MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2.

З огляду на це, ОСОБА_3 звільнений від обов'язку страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2014 року №7-рп/2014 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України № 1961-ІУ від 01 липня 2004 року, транспортними засобами, що належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди, тощо).

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач керував автомобілем марки Mercedes-benz 200 D днз НОМЕР_3, що належить на праві власності іншій особі. Проте, при собі позивач мав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тому керував автомобілем на законній підставі.

Тому, суд погоджується з доводами позивача щодо безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності, відтак і незаконності дій працівника поліції.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Так, відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 16 Закону № 3353-ХІІ передбачено, що водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 21.2. статті 21 Закону № 1961-IV контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо попущень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

У п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена за керування транспортним засобом без полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо осіб, на яких законодавством покладено обов'язок мати такий поліс.

Разом з тим, правовою підставою для виникнення у водія обов'язку пред'явити інспектору поліції страховий поліс є наявність законної причини зупинення уповноваженою особою його транспортного засобу, якою зокрема є порушення ПДР.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо законності підстав зупинки транспортного засобу яким керував позивач, отже у нього в даному випадку не виникало навіть обов'язку надавати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з положенням ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду доказів на спростування позовних вимог та доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП України, суд дійшов висвноку про задоволення позовних вимог.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєкті ввладних повноваженьу справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 22 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню як протиправна.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», ч.1 ст.8, п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ч.1 ст.126, ч.1 ст.222, ст.251, ст.252, ст.280 КУпАП, ч.1 та ч.2 ст.77, ч.6 ст.162, ч.2 ст.175, ч.1 ст.205, п.2 ч.1 ст.241, ч.1-ч.2 ст.243, ст.244-246, п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії поліцейського СРПП №2 Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області Гладюка О.Ю. щодо складання постанови серії ДПО18 № 225038 від 22 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 225038 від 22 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - Пічкур С. Д.