Справа № 824/781/18-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/781/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

03 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Драган О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних - санкцій, вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2018 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних - санкцій, вимоги про сплату боргу.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 14.08.2018 року про застосування штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб в сумі 510,00 грн.;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 14.08.2018 року про визначення грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 816,58 грн.;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 15.08.2018 року про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 9211,54 грн.;

- визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій № від 14.08.2018 року за неподання звітності на загальну суму 5950,00 грн.;

- визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій № від 15.08.2018 року за не нарахування єдиного внеску та застосування штрафної санкції на загальну суму 12815,55 грн.;

- визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (зі сплати єдиного внеску) № Ф- від 14.08.2018 року на загальну суму 8543,70 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач здійснював підприємницьку діяльність з використанням праці найманих працівників без оформлення трудових відносин, у зв'язку з чим не сплачувалися обов'язкові внески та платежі до бюджету. Зокрема апелянт посилається на пояснення найманого працівника ОСОБА_5 від 20.04.2018, згідно яких, він у період з 01.02.2015 по 30.12.2017 працював у ФОП ОСОБА_4 їздовим збирачем молока із заробітною платою 900 грн. на місяць без укладання трудового договору.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та за обставин викладених в ній просила суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, з 18.07.2018 тривалістю 5 робочих днів, посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_4 з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.02.2015 року по 30.12.2017 року, за результатами якої складено акт перевірки від 31.07.2018 № 98/24-13-13-04-19/НОМЕР_6 (а.с.27-41).

Актом перевірки зафіксовано наступні порушення, які оскаржуються позивачем:

- п.51.1 ст.51, пп. 176.2. б), п. 176.2 ст.176 Податкового Кодексу України №2755-VІ від 02.10.2010р., а саме: не подання податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування за період 1 кв. 2015 року, 2кв. 2015 року, 3 кв.2015 року, 4кв. 2015 року, 1 кв.2016 року, 2кв.2016 року, 3кв. 2016 року, 4кв.2016 року, 1 кв.2017 року, 2кв.2017 року, 3кв. 2017 року, 4кв. 2017 року (12 податкових розрахунків);

- пп. 176.2. а), п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України №2755-VІ від 02.10.2010р., а саме: не нарахування, утримання та сплата (перерахування) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок за період 1 кв. 2015 року, 2кв. 2015 року, 3кв. 2015 року, 4кв. 2015 року, 1 кв.2016 року, 2кв.2016 року, 3кв. 2016 року, 4кв, 2016 року, 1 кв.2017 року, 2кв.2017 року, 3кв. 2017 року, 4кв. 2017 року на загальну суму 5 319,54 грн.;

- ст.7 п. 1 та ст.8 п.5 розділу 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ від 08.07.2010р., а саме: - не нараховано єдиний внесок у розмірі 34,7% та 22% в сумі 8 187,30 грн., та не утримано із суми заробітної плати в розмірі 3,6% в розмірі 356,40 грн.;

- п.4 частини другої ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010р., п.1 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015р., в частині не подання звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів (35 звітів);

- п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), з урахуванням змін, внесених Законом №71-ІІІ Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014р., а саме: не утримання та не перерахування до бюджету військового збору на загальну суму 472,50 грн.; (а.с.27-41)

На підставі вказаного акту, за вчинення вищевикладених порушень прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 14.08.2018 року про застосування штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб в сумі 510,00 грн. (а.с.20);

- № від 14.08.2018 року про визначення грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 816,58 грн. (а.с.17);

- № від 15.08.2018 року про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 9 211,54 грн. (а.с.21);

- рішення про застосування штрафних санкцій № від 14.08.2018 року за неподання звітності на загальну суму 5 950,00 грн. (а.с.19);

- рішення про застосування штрафних санкцій № від 15.08.2018 року за не нарахування єдиного внеску та застосування штрафної санкції на загальну суму 12 815,55 грн. (а.с.18);

- вимогу про сплату боргу (зі сплати єдиного внеску) № Ф- від 14.08.2018 року на загальну суму 8 543,70 грн. (а.с.16)

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача щодо порушень позивачем податкового законодавства, які зафіксовано посадовими особами в акті перевірки від 31.07.2018р. №98/24-13-13-04-1/НОМЕР_6, грунтуються лише на письмових поясненнях ОСОБА_5, які спростовані в ході розгляду справи, зокрема показами свідка - ОСОБА_5, які свідчать про відсутність факту використання позивачем найманих працівників без оформлення трудових відносин, та як наслідок відсутність виплати заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття спірних рішень та вимоги стали висновки акту перевірки відповідачем ФОП ОСОБА_4 з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.02.2015 року по 30.12.2017 року

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755 -VI. (далі - ПК України).

Відповідно пункту 51.1. до статті 51 ПК України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов'язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Згідно пунктів 176.2 статті 176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначенні Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року № 2464-VI.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Згідно пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Згідно з частини 1 статті 21 КЗпП, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з п.п.14.1.48 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Згідно з п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

Відповідно до статті 78 пункту 78.1.13 Податкового Кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки.

Аналізуючи доводи апелянта щодо правомірності дій під час винесення оскаржуваних рішень, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту акта перевірки, за результатами здійсненої документальної позапланової невиїзної перевірки відповідачем встановлено використання позивачем праці найманого працівника ОСОБА_5 в період з 01.02.2015 по 30.12.2017 без належного оформлення трудових відносин, у зв'язку з чим не сплачувалися обов'язкові платежі до бюджету.

На думку апелянта, вказані обставини підтверджуються відібраними посадовими особами відповідача у ОСОБА_5 поясненнями, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_5 в період з 01.02.2015р. по 30.12.2017 року працював у ФОП ОСОБА_4 їздовим збирачем молока із заробітною платою 900,00 грн. на місяць без укладання трудового договору.

Однак, як вбачається із рішення суду першої інстанції, в судовому засіданні 20.11.2018 допитаний в якості свідка ОСОБА_5, пояснив, що він знайомий з позивачем, однак не працював в нього. На запитання головуючого, щодо наявного пояснення в матеріалах справи ОСОБА_5, про період роботи у позивача збирачем молока та отримання заробітної плати в сумі 900 грн. щомісяця пояснив, що голова сільської ради надав йому чистий аркуш паперу щоб він розписався, пояснивши при цьому, що все буде добре. Він особисто не писав жодних пояснень, оскільки не вміє писати та читати. Жодних пояснень працівникам податкового органу не надавав.

Отже, із пояснень свідка та письмового пояснення від 12.08.2018 (а.с.15) вбачається, що ОСОБА_5 повністю заперечує зміст письмового пояснення-розписки від 20.04.2018.

Колегія суддів не погоджується із посиланнями апелянта на пояснення-розписку від 20.04.2018 (а.с.93), які були відібрані працівниками відповідача у громадянина ОСОБА_5, що стали підставою проведення перевірки, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачено такої підстави для проведення перевірки як пояснення-розписка, як і не передбачено шаблону такого документу. При цьому, слід зазначити, що із вказаних пояснень-розписки не вбачається, якими саме посадовими особами відповідача відбирались пояснення у ОСОБА_5

Також слід зазначити, що отримавши відповідні пояснення ОСОБА_5 відповідачем не було вчинено жодних дій в частині з'ясування обставин наявності трудових відносин між позивачем та ОСОБА_5, зокрема маючи відповідну інформацію відповідач не відвідав суб'єкта господарювання з метою з'ясування дійсних обставин щодо працевлаштування громадян, а тому дії відповідача щодо донарахування податків лише зі слів фізичних осіб, як усних, так і у письмовому вигляді, без підтвердження фактів іншими доказами є безпідставними.

Інших доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_4 використовував працю найманого працівника без укладення трудового договору та виплачував заробітну плату відповідачем не надано.

Таким чином, виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що покази свідка ОСОБА_5 та його письмові пояснення (а.с.15), свідчать про відсутність факту використання позивачем праці найманих працівників (у кількості однієї особи) ОСОБА_5 - їздовим збирачем молока в період з 01.02.2015 року по 30.12. 2017 року, та як наслідок відсутність оплати останньому заробітної плати в сумі 900,00 грн. щомісяця.

Тому, колегія суддів відхиляє доводи податкового органу з приводу несплати позивачем податків та обов'язкових платежів, оскільки вищевказаним спростовані висновки акту перевірки в частині використання позивачем праці найманого працівника без належного оформлення трудових відносин, тоді як всі донарахування були здійснені на його підставі.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірні рішення відповідача № від 14.08.2018 року про застосування штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб в сумі 510,00 грн.; № від 14.08.2018 року про визначення грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 816,58 грн.; № від 15.08.2018 року про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 9 211,54 грн.; рішення про застосування штрафних санкцій № від 14.08.2018 року за неподання звітності на загальну суму 5 950,00 грн.; рішення про застосування штрафних санкцій № від 15.08.2018 року за не нарахування єдиного внеску та застосування штрафної санкції на загальну суму 12 815,55 грн.; вимога про сплату боргу (зі сплати єдиного внеску) №Ф- від 14.08.2018 року на загальну суму 8 543,70 грн. є необґрунтованими та протиправними, а тому судом скасовані правомірно.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що наведенні в апеляційній скарзі доводи повністю спростовуються встановленими у справі обставинами та письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 квітня 2019 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.