Справа № 140/1188/19
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

12 квітня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1188/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправним і скасування наказу №126-і від 05.03.2019 «Про проведення інспекційного відвідування», визнання неправомірними дій державних інспекторів праці щодо проведення інспекційного відвідування та складання акту №ВЛ 408/1646/НП/ВП/АВ від 22.03.2019.

10.04.2019 за вх. №5855/19 позивач звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Управлінню Держпраці у Волинській області та його посадовим особам вчиняти будь-які дії щодо розгляду справи про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю та зайнятість населення, приймати будь-які рішення та видавати будь-які документи, пов'язані із розглядом справи про порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Необхідність забезпечення позову обгрунтована тим, що оскаржуваний наказ є протиправним, а невжиття заходів забезпечення позову може привести до невідворотних наслідків порушення прав позивача, оскільки 11.04.2019 його викликано до Управління Держпраці у Волинській області для розгляду справи, тобто для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та винесення постанови про притягнення до відповідальності, що потягне застосування до позивача фінансових санкцій в значних розмірах. Крім того, діями державних інспекторів Управління Держпраці у Волинській області було допущено ряд значимих порушень законодавства, визнання незаконними яких може призвести до відсутності підстав для притягнення до відповідальності взагалі.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд клопотання про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Клопотання про забезпечення позову не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як передбачено частиною першою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами частин четвертої - шостої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частиною другою статті 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з до абзацом 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З системного аналізу вказаних правових норм слідує, що вжиття заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання ускладненню чи унеможливленню виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Існування таких обставин повинно бути доведене належними доказами.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Судом встановлено, що предметом публічно-правового спору у даній справі є перевірка законності прийнятого відповідачем наказу від 05.03.2019 №126-і «Про проведення інспекційного відвідування», дій державних інспекторів праці щодо проведення інспекційного відвідування та складання за його наслідками акту №ВЛ 408/1646/НП/ВП/АВ від 22.03.2019.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши мотиви, якими позивач обгрунтовує свою заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що на час розгляду вказаної заяви заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. А твердження позивача про можливість порушення відповідачем його прав, свобод та інтересів носять характер припущень.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що у даному випадку неможливо застосувати заходи забезпечення позову і з підстав наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу та порушення ним прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, оскільки з урахуванням предмета позову в даній адміністративній справі перевірка протиправності наказу та дій відповідача можлива лише на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності. Тобто, встановлення ознак очевидної протиправності оскаржуваного наказу є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на що в задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-151, 154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними, відмовити.

Роз'яснити, що оскарження ухвали про відмову в забезпеченні позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити особі, яка подала заяву про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.М. Димарчук