Справа № 673/878/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 673/878/18

Головуючий у 1-й інстанції: Дворнін О.С.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

09 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Томчишена А.О. на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2018 року (судове рішення ухвалене 04 грудня 2018 року в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила змінити постанову про адміністративне правопорушення серії ВХ №045738 від 17.05.2018 р. винесену інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Томчишеним А.О, у відповідності до якої її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн., в частині накладення стягнення, обмежившись усним зауваженням.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначила, що згідно з постановою управління патрульної служби на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. за ст.140 ч.1 КУпАП. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що вона, обіймаючи посаду Яськовецького сільського голови та будучи відповідальною особою за утримання вулично-шляхової мережі с.Яськівці Деражнянського району, не ліквідувала вибоїни на дорогах, не дотримавши, таким чином, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Проте, вказує ОСОБА_3, при винесенні постанови відповідачем не було враховано обставин, зазначених у ст.33 КУпАП, а саме: її майновий стан, а також ту обставину, що позивач до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася, тому просить задовольнити її позов.

В ході судового розгляду позивачка уточнила позовні вимоги і просила суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 045738 від 17.05.2018 року винесену молодшим лейтенантом патрульної поліції Хмельницької області Танчишеним Андрієм Олександровичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 045738, складену 17.05.2018 року молодшим лейтенантом управління патрульної поліції Хмельницької області Танчишеним Андрієм Олександровичем, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП скасовано, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції Томчишен А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, обіймаючи посаду Яськовецького сільського голови та будучи відповідальною особою за утримання вулично-шляхової мережі с.Яськівці Деражнянського району, не ліквідувала вибоїни, гранична глибина якої перевищує допустиму, не дотримавши, таким чином, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. 17.05.2018 року інспектором патрульної служби було винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.140 ч.1 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернулася до суду для його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова відповідача про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП є незаконною й підлягає скасуванню з закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв"язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 КУпАП встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом правопорушень, передбачених цією статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об'єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб'єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб'єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 статті 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини : чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об'єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб'єктом даного правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на час винесення оскаржуваної постанови перебувала на посаді сільського голови Яськовецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Згідно з статтею 12 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 №280/97-ВР сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Відповідно до підпункту 1 пункту «а» частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, в тому числі, а саме організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах).

Згідно з частиною 5 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Статтею 7 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) встановлено, що до компетенції сільських, селищних рад, їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема: розробка, затвердження та виконання місцевих програм безпеки дорожнього руху; організація та контроль за діяльністю підприємств з питань дорожнього руху і його безпеки; сприяння діяльності по утриманню у безпечному для дорожнього руху стані автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та їх облаштуванню об'єктами сервісу.

Правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг визначено Законом України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV (далі - Закон № 2862-IV) відповідно до статті 16 якого вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться (стаття 17 Закону № 2862-IV).

Пунктом 2 частини 1 статті 19 Закону № 2862-IV встановлено, що основними обов'язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 21 Закону № 2862-IV органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 12 Закону № 3353-XII обов'язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

Відповідно до положень статті 24 Закону № 3353-XII власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Розділом 3 Державного стандарту України 3587-97 «Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», затвердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України від 31 липня 1997 року №441, (далі - ДСТУ 3587-97) передбачено, що автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Згідно з підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 розділу 3 ДСТУ 3587-97 покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Стан покриття проїзної частини та інших елементів дороги повинні перевірятися організаціями, які їх експлуатують, - щодекадно.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що сільський голова як посадова особа органу місцевого самоврядування є особою відповідальною за утримання доріг у межах населеного пункту, який перебуває у його віданні, є відповідальним за утримання, поточний та капітальний ремонт вулично-шляхової мережі відповідного населеного пункту.

Разом з тим, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень на якого в силу приписів частини 2 статті 77 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, не долучив до матеріалів справи доказів того, що вул.Незалежності в с.Яськівці відноситься до дороги місцевого значення і перебуває на балансі Яськовецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, а також того, що саме на позивача покладений обов'язок вживати заходів щодо усунення напливів на дорожньому покриті на вказаній вулиці.

Окрім того, наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі відповідно до пункту 3 розділу ІІ якої при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3)перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4)пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова була винесена згідно акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 17.05.2018 року о 14 год. 10 хв., який був складений лейтенантом поліції Чорнооким Б.О. стосовно порушення сільським головою вимог ДСТУ 3587-97 в частині не усунення вибоїн по вул.Незалежності, 2 в с.Яськівці.

Судом встановлено, що при формуванні бюджету сільської ради на 2018 рік рішенням сесії №1 від 22.12.2017 року були заплановані кошти в сумі 40 000 грн. на поточний ремонт вулиць с.Яськівці, а також планувались кошти на поточний ремонт вуличного освітлення. Під час проведення ремонту вуличного освітлення виникла потреба у збільшенні коштів, рішенням сільської ради від 17.04.2018 року №2 було переплановано кошти на зовнішнє освітлення вулиць. Вказане рішення приймалось не сільським головою, а колегіальним органом, рішенням сесії сільської ради, а тому за відсутності коштів сільський голова був позбавлений можливості здійснити запланований ремонт даної вілиці.

Станом на 01.08.2018 року поточний ремонт вул.Незалежності в с.Яськівці проведено за кошти СФГ «ОСОБА_6.», що підтверджується витягами з рішень сесії та повідомленням №148, видатками Яськовецької сільської ради бюджету 2018 р.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в діях позивача, як сільського голови, відсутній склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, а саме відсутня суб"єктивна сторона, тому постанова відповідача про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП є незаконною й підлягає скасуванню з закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Томчишена А.О. залишити без задоволення, а рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 квітня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.