Справа № 822/1268/17
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2019 року

Київ

справа №822/1268/17

адміністративне провадження №К/9901/39434/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2017 (суддя Блонський В.К.)

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 (судді Курко О.П., Матохнюк Д.Б., Совгира Д.І.)

у справі № 822/1268/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскурівбудмеханізатор»

до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області

та Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому

про стягнення пені,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Проскурівбудмеханізатор» (далі - позивач, ТОВ «Проскурівбудмеханізатор») звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області (відповідач 1, ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області), Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому (відповідач 2), в якому просило суд стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Проскурівбудмеханізатор», , пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у сумі 115 788,54 грн., в тому числі по декларації за березень 2016 року, в сумі 37 848,68 грн., та по декларації за квітень 2016 року в сумі 77 939,85 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2017, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017, адміністративний позов задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Проскурівбудмеханізатор» () пеню в сумі 78 443,06 грн., (сімдесят вісім тисяч чотириста сорок три гривні шість копійок) нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за березень та квітень 2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач 1 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального права, просив скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 в частині задоволених позовних вимог і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач процесуальним правом надати відзив на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2016 у справі № 822/1124/16 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання підготувати та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню за березень 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу. Крім того, податковий орган посилається на позицію суду апеляційної інстанції в справі № 822/1145/16 та вважає безпідставним посилання позивача на правову позицію Верховного Суду України викладеній в постанові від 03.06.2014 у справі № 21-131а14. На думку податкового органу, законодавець розмежовує поняття «закінчення процедури судового оскарження» та «набрання законної сили рішенням суду», а зобов'язання з бюджетного відшкодування в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури судового оскарження. Окрім того, податковий орган посилається на кримінальне провадження, в рамках якого під час досудового слідства встановлено, що засновник та директор ТОВ «Проскурівбудмеханізатор» за попередньою змовою з невстановленими особами створив вказане підприємство з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала в незаконному відшкодуванні податку на додану вартість. В рамках кримінального провадження була проведена документальна позапланова перевірка позивача, за наслідками якої встановлено завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ та суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, з висновками яких погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, виходили з наступних мотивів.

Судами встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю заявлено бюджетне відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку в сумі 490 094 грн., відображеного в податковій декларації з ПДВ, поданій позивачем за березень 2016 року.

20.05.2016 року державною податковою інспекцією у м. Хмельницькому проведено камеральну перевірку, вищевказаної податкової звітності, за результатами якої, сума бюджетного відшкодування в сумі 490 094 грн., не була підтверджена.

Акт камеральної перевірки № 1202/12-02/39702233 від 20.05.2016 року.

Податкові повідомлення-рішення прийняті за результатом вказаної перевірки позивачу направлені не були.

Станом на 27.05.2016 державною податковою інспекцією у м. Хмельницькому не було направлено до Управління Державної казначейської служби у м. Хмельницькому висновок за березень 2016 року із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016 року по справі № 822/1124/16 вирішено визнати протиправною бездіяльність державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області щодо ненаправлення до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню за березень 2016 року та зобов'язано державну податкову інспекцію у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області підготувати та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню за березень 2016 року.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.12.2016 року у справі № 822/1933/16 задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Проскурівбудмеханізатор» до державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому про стягнення пені, та вирішено стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Проскурівбудмеханізатор", , пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за березень 2016 року, в сумі 48 837,53 грн. (період з 28.05.2016 року по 14.12.2016 року).

07.04.2017 року платіжним дорученням № 2636 пеня в розмірі 48 847,53 грн., була сплачена позивачу.

Проте станом на 07.06.2017 року бюджетна заборгованість в розмірі 490 094 грн., згідно поданої декларації за березень 2016 року погашена не була.

Таким чином на думку позивача наявна несвоєчасна виплата бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за березень 2016 року, а саме в період з 15.12.2016 року по 04.05.2017 року.

Також товариством з обмеженою відповідальністю «Проскурівбудмеханізатор» було заявлене бюджетне відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку в сумі 1 040 224 грн., відображеного у податковій декларації з ПДВ за квітень 2016 року (реєстраційний номер від 14.05.2016 року), з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок ( № від 16.06.2016 року).

17.06.2016 державною податковою інспекцією у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області було проведено камеральну перевірку, вищевказаної податкової звітності, за результатами якої, сума бюджетного відшкодування не була підтверджена (акт № 517/12-02/39702233 від 17.06.2016 року).

08.07.2016 року державною податковою інспекцією у м. Хмельницькому складені податкові повідомлення-рішення форми "В3" за № 000186200 та № 000187200.

В податковому повідомленні-рішенні № 000186200 від 08.07.2016 року податковий орган зазначив, що ним виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за квітень 2016 року та відсутність права на нарахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у товариства з обмеженою відповідальністю «Проскурівбудмеханізатор» у розмірі 796 320 грн.

В податковому повідомленні-рішенні № 000187200 від 08.07.2016 року податковий орган зазначив, що ним виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за квітень 2016 року та відсутність права на врахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у товариства з обмеженою відповідальністю «Проскурівбудмеханізатор» у розмірі 243 904 грн.

Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями рішеннями позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.11.2016 року у справі № 822/1221/16 задоволено адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Проскурівбудмеханізатор» та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 08.07.2016 за №000186200 та №000187200.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року по справі № 822/1221/16 повернуто апеляційну скаргу державній податковій інспекції у м. Хмельницькому.

Тому позивач вважає, що саме з 20.12.2016 року у нього виникло право на нарахування та отримання пені з бюджетного відшкодування за квітень 2016 року.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Відповідно до підпунктів 200.12 статті 200 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).

За правилами пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов'язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Частково задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивач помилково вважає датою виникнення права на нарахування та отримання пені 20.12.2016 (дата ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду України, якою апеляційну скаргу податкового органу повернуто), оскільки ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.07.2017 року по справі № 822/1221/16 задоволено заяву Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2016 року та поновлено податковому органу строк на апеляційне оскарження. Лише ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017 року по справі № 822/1221/16 вирішено апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2016 року - без змін. Отже, саме 09.03.2017 є датою, коли підтверджено право позивача на бюджетне відшкодування ПДВ за квітень 2016 року.

Відтак, судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено право позивача на отримання суми бюджетного відшкодування за відповідний звітний період. Отже, невідшкодовані платнику податку протягом встановленого строку суми, вважаються бюджетною заборгованістю, за стягненням яких платник податку має право в будь-який момент після виникнення такої бюджетної заборгованості звернутися до суду та нарахувати пеню на суму такої заборгованості.

Касаційна скарга не містить доводів щодо правильності обрахунку суми нарахованої пені.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що доводи касаційної скарги щодо права позивача на отримання суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість не є предметом доказування в межах вказаної справи, оскільки такі обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Таким чином, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивачу не було своєчасно відшкодовано суми податку, в той час як останній вчинив всі необхідні дії для отримання такого бюджетного відшкодування, а відтак позивач правомірно звернувся до суду щодо стягнення пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Щодо посилання відповідача, що зобов'язання з бюджетного відшкодування в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури судового оскарження, колегія суддів зазначає, що судові рішення, які набрали законної сили є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Доводи податкового органу, наведені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 у справі № 822/1268/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко