Справа № 814/1358/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1358/18

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді - Вербицької Н.В., Джабурії О.В., Кравченка К.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про стягнення судових витрат по справі за апеляційними скаргами Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Міністерства юстиції України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, за участю третьої особи Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

31 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові, оформленої листом №3.3/277018/Г-225 від 16.04.2018 року, у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням інвалідності ІІІ групи, причина інвалідності захворювання, повязане із проходженням служби в поліції та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 123 340 гривень, що відповідає 70 розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянти зазначають, що при вирішенні питання про те, чи має особа право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про національну поліцію" слід враховувати причино - наслідковий зв'язок між інвалідністю та захворюванням та/чи пораненням, зокрема з урахуванням тривалості проміжку часу, що минув відколи в цієї особи було захворювання та/чи поранення. З 23 лютого 2015 року позивач отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання, яку встановлено у період проходження служби в органах державної кримінально - військової служби України. Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 02 жовтня 2017 року позивачу встановлено рівень втрати працездатності 45 відсотків та згідно довідки до огляду МСЕК від 02 жовтня 2017 року встановлено ІІІ групу інвалідності, із зазначенням причини - захворювання, пов'язане із проходженням служби в поліції. Враховуючи, що після сливу дворічного терміну позивачу змінено причину інвалідності, то він не має право на отримання одноразової грошової допомоги. Крім того, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції помилково зобов'язав Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, оскільки питання призначення та виділення коштів на виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до діючого законодавства, вирішується Міністерством юстиції України, як вищестоящим органом та вищим розпорядником бюджетних коштів.

Постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року апеляційні скарги Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Міністерства юстиції України задоволено частково. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року скасовано та ухвалено постанову про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1. Зобов'язано Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Мінюсту повторно звернутися до Міністерства юстиції України з розрахунком у потребі в коштах на виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

28 березня 2019 року Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернулося до Пятого апеляційного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Розглянувши заяву відповідача про стягнення судових витрат, повязаних із сплатою судового збору, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Доводи заявника, що він не може вважатися субєктом владних повноважень, оскільки в оскаржуваних правовідносинах не виконував публічно-владних управлінських функцій, та як наслідок має право на відшкодування судових витрат повязаних з сплатою судового збору, за рахунок позивача, судова колегія вважає помилковими.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції є органом державної влади.

Відповідно до постанови Кабміну України «Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції» від 18.05.2016 року №348 його утворено як юридичну особу публічного права.

При розгляді даної справи предметом оскарження виступали правовідносини повязані із звільненням з публічної служби.

Аналізуючи вищенаведене в сукупності судова колегія вбачає, що Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції є субєктом владних повноважень, а тому вимоги щодо відшкодування понесених судових витрат на сплату судового збору у відповідності до ст. 139 КАС України не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.132, 139, 252, 321, 322, 329 КАС України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Південному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений та підписаний колегією суддів 10 квітня 2019 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко