Справа № 350/431/19
Суддя: Калиній Г. В.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/431/19
Номер провадженн 2-а/350/15/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Калиній Г.В.

за участю: секретаря судового засідання Юречко Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У своєму адміністративному позові позивач просить ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії поліцейського СРПП № 2 Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капрала поліції ОСОБА_2 та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДОП 18 № 460503 від 23 лютого 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 23 лютого 2019 року приблизно об 11 годині він, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter» з номерним знаком АТ0232СВ, рухався в с. Баня Лисовицька, Стрийськрто району, Львівської області. У дзеркало заднього огляду він помітив автомобіль поліції охорони. Надалі на виконання вимог пп. 2.2 п. 33 Правил дорожнього руху України «Проїзд без зупинки заборонено» на мить я зупинився перед знаком і, не помітивши жодних перешкод для руху, одразу його продовжив. На вказаній ділянці дороги не дотримано вимог ПДР при встановленні дорожніх знаків. Так, знак, що забороняє рух, у цьому випадку встановлений задовго до перехрестя і у вказаному місці жодних перешкод для руху немає і не може бути, адже до перехрестя залишається значний відрізок дороги. Після проїзду вказаної ділянки дороги із неправильно встановленим знаком, він помітив у дзеркало заднього огляду як у машини поліції охорони увімкнувся проблисковий маячок синього кольору. Проїхавши ще незначний відрізок дороги, він зупинився на узбіччі дороги, з дотриманням всіх Правил дорожнього руху України. Зупинку він здійснив за власним бажанням. Після зупинки його транспортного засобу зупинився і автомобіль поліції охорони. Поліцейський СРПП № 2 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області капрал поліції ОСОБА_2 підійшов до нього і заявив, що він порушив Правила дорожнього руху України, так як не виконав вимогу знака «Стоп». На це він пояснив, що насправді на коротку мить зупинився і, не побачивши перешкод для руху, продовжив їхати. Натомість поліцейський ОСОБА_2 не звернув уваги на його зауваження і продовжив звинувачувати його у вчиненні адміністративного правопорушення. У нього було обмаль часу, тому він ще раз наголосив, що не погоджується з його рішенням і не вбачає у своїх дії порушення Правил дорожнього руху. Проте поліцейський все ж таки склав постанову серії ДПО18 № 460502, якою притягнув його до адміністративної відповідальності за порушення р. 33 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України. До того ж, цим же поліцейським було складено постанову серії ДП018 № 460503 у звязку з тим, що він не увімкнув аварійну світлову сигналізацію на вимогу поліцейського, чим порушив п. 9.9.6 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Однак працівники поліції охорони увімкнули на автомобілі проблискові маячки лише синього кольору, що не є вимогою поліцейського про зупинку. Отже, під час зупинки у цьому випадку у нього не виникало обовязку увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Вважає винесену відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 122 ч. 2 за порушення п. 9.9.б ПДР України незаконною та такою, що підлягає до скасування.

Позивач у судове засідання не прибув, про час розгляду справи належним чином повідомлений судом.

Належним чином повідомлений про час розгляду справи представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неявки невідомі, що згідно змісту ст. 205 КАС України не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин з урахуванням положень на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Копією постанови серії ДП018 № 460503 про накладення адміністративного стягнення (а. с. 4), підтверджено, що позивач надав суду копію документу, який є нечитабельним і з нього неможливо встановити за яке порушення і хто притягнутий до адміністративної відповідальності даним процесуальним документом.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Оскільки учасники справи не надали суду належних та допустимих доказів на підставі яких суд може встановити хто і за які порушення ПДР України притягнутий до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, чи вчинено підданою адміністративній відповідальності особою правопорушення, то суд позбавлений можливості прийняти обґрунтоване рішення по суті даного позову.

За таких обставин, за наданих позивачем доказів суд вважає за необхідне відмовити йому у задоволенні позову про скасування постанови.

Керуючись статтями 241-246, 255 КАС України,суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або згідно п.15.5 перехідних положень КАСУ через суд, що ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.В. Калиній