Справа № 607/2714/19
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2019 Справа №607/2714/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.

за участю секретаря с/з Пушкар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 пред'явив до суду позов до Зборівського відділення поліції Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, в якому просить скасувати постанову серії ДПО18 № 233225 від 24 січня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі - закрити.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Позивач вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою, винесеною за відсутності належних доказів вчинення ним правопорушення. З цих підстав просить позов задовольнити.

Справа розглядається судом у спрощеному позовному провадженні, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 286 КАС України.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, що у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи без його участі.

У судове засідання представник відповідача повторно не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позов та будь-яких інших письмових заперечень від відповідача не надходило.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутності представника відповідача.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 233225 від 24 січня 2019 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В постанові вказано, що 24 січня 2019 року о 15 год. 45 хв. на автодорозі Тернопіль - Львів - Рава-Руська водій транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2 перетнув суцільну лінію розмітки.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задовольнити позов з наступних мотивів.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.5.1 Правил дорожнього руху передбачено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до п. 1.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху, вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в тому числі, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Як ствердив позивач у позовній заяві, будь-яких порушень Правил дорожнього руху він не вчиняв.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, яким відповідачу надсилалася копія ухвали про відкриття провадження у справі з копіями позовної заяви і доданих до неї документів, а також повістки про виклик в судові засідання, які згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень отримувалися відповідачем завчасно до судових засідань. Однак, у судове засідання представник відповідача повторно не з'явився, ніяких доказів щодо правомірності оскаржуваної постанови не надав. Відзиву на позов від відповідача також не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на відповідача, який ніяких доказів правомірності оскаржуваної постанови не надав, крім того, не подав відзиву на позов, а позивач наявність порушення ПДР в його діях заперечує, ніяких доказів на підтвердження його вини у правопорушенні, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, судом не здобуто, що свідчать про недоведеність Зборівським відділенням поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області наявності в діях ОСОБА_2 порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП, за які позивача було піддано адміністративному стягненню.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_2 до Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області є підставним та підлягає до задоволення, оскільки відповідачем не доведено порушення позивачем Правил дорожнього руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6, 9, 46, 90, 242 - 246, 250, 255, 286, 295, 297, п. п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області (Тернопільська область, м. Зборів, вул. Б. Хмельницького, 44) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 233225 від 24 січня 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., та провадження по справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін