Справа № 640/4935/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 квітня 2019 року м. Київ № 640/4935/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Головне управління Національної поліції у місті Києві
про скасування Наказу №91,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 14.02.2018 року №91 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Солом'янського управління поліції" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні вимог аб. 2 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, аб. 1, 2 та 3 ч. 1 р. II Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" - у частині п.5 наказу щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не додано документа про сплату судового збору.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням розміру позовних вимог та встановленого Законом України від 23.11.2018 року № 2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже позивачеві за подання до суду даного позову необхідно сплатити 768,40 грн. судового збору.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною першою, другою, п'ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами;

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Разом з тим, як встановлено з позовної заяви, позивач оскаржує наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 14.02.2018 року № 91 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Солом'янського управління поліції".

Таким чином, строк звернення до суду з даним позовом сплинув у березні 2018 року, в той час як позивач звернувся до суду з позовною заявою 19.03.2019 року, тобто за межами процесуальних строків, встановлених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом з тим, до позовної заяви додано заяву про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Зі змісту останньої вбачається, що позивач перебував під вартою з 26.01.2018 по 27.03.2018 року, наприкінці серпня 2018 року від знайомих позивач дізнався про те, що його начеб то звільнено зі служби. У зв'язку зі звільненням позивач звернувся до адвоката, яким подано запит щодо підтвердження звільнення позивача. 05.09.2018 року адвокатом отримано копію наказу Головного управління Національної поліції в м. Києві від 28.02.2018 року №193 о/с про звільнення позивача.

У зв'язку з отримання копії наказу про звільнення від 28.02.2018 року №193 о/с позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про оскарження наказу від 28.02.2018 року №193 о/с про звільнення. В процесі розгляду справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2018 року витребувано у відповідача належним чином посвідчені копії документів, у тому числі ухвалено надати копію наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 14.02.2018 року №91 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Солом'янського управління поліції". Проте, відповідач не виконав вимоги суду, на що ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року відповідача, Головне управління Національної поліції у місті Києві, повторно було зобов'язано надати копії документів.

Тільки у судове засіданні 08.01.2019 року відповідач надав витребувані документи. Так як позивач не був присутнім у судовому засіданні, то 15.01.2019 року він написав заяву про ознайомлення з матеріалами справи №826/16433/18, де був і наказ від 14.02.2018 року №91 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Солом'янського управління поліції". Матеріали справи для ознайомлення позивачу були надані тільки 18.01.2019 року.

Таким чином, позивач зазначає, що тільки 18.01.2019 року він зміг ознайомитися із наказом від 14.02.2018 року №91 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Солом'янського управління поліції".

В зв'язку з чим, просить суд визнати причину пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом поважною та поновити пропущений строк, встановлений законом, при чому представник позивача зазначає щодо дотримання позивачем тримісячного строку на оскарження даного наказу відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає наступне.

Щодо застосування представником позивача адвокатом тримісячного строку звернення до суду відповідно до вимог Дисциплінарного статуту, суд бере до уваги, що частиною першою статті 20 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затверджено Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду.

Статтею 21 вищезазначеного Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено старшим прямим начальником, який має право накладати дисциплінарні стягнення. Старший прямий начальник у разі надходження заяви про поновлення пропущеного строку подання скарги повинен всебічно та об'єктивно розглянути її і прийняти відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви. Про результати розгляду заяви про поновлення пропущеного строку повідомляються особа рядового або начальницького складу, яка її подала, та начальник, який наклав на неї дисциплінарне стягнення.

Таким чином, Дисциплінарним статутом передбачено оскарження дисциплінарного стягнення шляхом звернення зі скаргою до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду.

Питання пропущеного строку шляхом звернення зі скаргою вирішує старший прямий начальник, який має право накладати дисциплінарні стягнення, протягом 10 днів.

Оскільки позивач звернувся до суду, то питання дотримання строку звернення до суду врегульовано Кодексом адміністративного судочинства України,, який визначено в даних спірних правовідносинах - один місяць.

З огляду на викладене, посилання представника позивача адвоката Гринь Л.В. на застосування тримісячного строку звернення до суду є помилковим.

Щодо зазначення причин недотримання строку звернення до суду, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, в копії наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 28.02.2018 року №193 о/с, яку надано адвокату позивача на запит, зазначено, що підставою його прийняття є наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 14.02.2018 року №91.

Тобто, з дня отримання відповіді на адвокатський запит, а саме, з 05.09.2018 року, позивач дізнався про оскаржуваний наказ, однак з відповідною позовною заявою до суду звернувся лише 19.03.2019 року.

Крім іншого, під час розгляду адміністративної справи №826/16433/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про оскарження наказу від 28.02.2018 року №193 о/с про його звільнення, ухвалами суду від 12.11.2018 року та 04.12.2018 року відповідно витребувано у відповідача належним чином посвідчені копії документів, у тому числі ухвалено надати копію наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 14.02.2018 року №91 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Солом'янського управління поліції".

При цьому, у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/16433/18 від 08.01.2019 року (повний текст рішення складено та підписано 14 січня 2019 року) встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції України у м. Києві від 14.02.2018 № 91 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Солом'янського управління поліції" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог абзацу 2 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, абзацу першого, другого та третього частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", на поліцейського сектору превенції відділу поліції на станції Київ-Пасажирський Солом'янського управління поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 99-102).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач дізнався про існування оскаржуваного наказу після отримання відповіді на адвокатський запит, а саме, 05.09.2018 року, що і було підставою звернення до суду щодо оскарження наказу про звільнення позивача на підставі наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, щодо якого позивач просить поновити строк звернення до суду.

Водночас, як зазначає сам позивач, судом оскаржуваний наказ витребовувався судом у справі №826/16433/18 12.11.2018 року та 04.12.2018 року.

Таким чином, протягом всього часу розгляду справи №826/14633/18 позивачу і його представнику адвокату Гринь Л.В. було відомо про існування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, проте щодо його оскарження не повідомлялось.

Разом з тим, якщо рахувати початок перебігу строку звернення до суду з дня складення повного тексту рішення у справі №826/14633/18, позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, як і пропущено строк звернення до суду, якщо рахувати початок його перебігу з дня ознайомлення позивача з матеріалами справи, в тому числі, з оскаржуваним наказом у справі №826/16433/18, 18.01.2019 року.

Інших обґрунтувань та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не наведено.

Разом з цим, викладені обставини не є поважними та не пов'язані із дійсно істотними перешкодами для звернення до суду.

Суд зазначає, що початок перебігу у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен був дізнатись", що містяться у частині другій статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Крім того, суд враховує, що позивач звернувся за професійною правничою допомогою, яку надає йому адвокат.

У статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачеві слід надати пояснення із зазначенням обставин, що об'єктивно перешкоджали позивачеві своєчасно реалізувати право на звернення до суду за захистом своїх прав у строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, а також докази на їх підтвердження.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зазначені недоліки позовної заяви повинно бути усунено шляхом подання до суду доказу сплати судового збору в сумі 768,40 грн. на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському р-ні м.Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача -Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 4021, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "Судовий збір, за позовом __ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд м. Києва"; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

Згідно з частиною третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Маруліна