Справа № 520/2323/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 р. № 520/2323/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, третя особа Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 4 під., 6 пов., м. Харків, 61022, код 41248278) сформувати подання до УДКСУ у Шевченківському районі м. Харкова щодо повернення ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) на поточний рахунок НОМЕР_2 в установі Ощадбанку ТВБВ №10004/0405 філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 335106, код НОМЕР_1 збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 33455,49 грн. (тридцять три тисячі чотириста п'ятдесят п'ять гривень 49 копійок), сплаченого згідно з квитанціями: №.1 від 07.12.2018 року на суму 14000,00 грн., №.1 від 07.12.2018 року на суму 14000,00 грн., №.1 від 07.12.2018 року на суму 5455,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.12.2018 р. придбала у власність об'єкт житлової нерухомості - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 07.12.2018 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поліщук О.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.02.2019 р. При укладенні договору ОСОБА_1 сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об'єкта купівлі-продажу, що становить 33455,49 грн. Позивач придбавала житло вперше, а тому вважає, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" сплатила такий збір безпідставно. ОСОБА_1 08.02.2019 звернулась до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою, в якій просила сформувати подання до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, проте отримала відмову у поверненні таких коштів. Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що порушує її право на повернення помилково сплаченого пенсійного збору.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

У судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, в якій просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова. Згідно наданого до суду письмового відзиву на позов пояснив, що листом №2788-03-3/49 від 20.02.2019 повідомило позивача, що законодавчо не визначено перелік документів, які б підтверджували, що особа придбала житло вперше. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ від 23.07.2014 р. №280, Пенсійний фонд не наділений повноваженнями щодо визначення прав власності громадян на нерухоме майно та визначення осіб, які придбавають житло вперше. Отже, у відповідача немає підстав для повернення збору ОСОБА_1.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом надання пояснень не скористався.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та вказані заяви, суд встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 07.12.2018 р. ОСОБА_1 було придбано у власність об'єкт житлової нерухомості - квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу від 07.12.2018 р. посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поліщук О.В. та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.

Судом встановлено, що під час укладання договору від 07.12.2018 р. ОСОБА_1 сплачено 33455,49 грн. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (1% її вартості), що підтверджується квитанціями №.1 від 07.12.2018 року на суму 14000,00 грн., №.1 від 07.12.2018 року на суму 14000,00 грн., №.1 від 07.12.2018 року на суму 5455,49 грн.

08.02.2019 ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою, в якій просила сформувати подання, в порядку передбаченому пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 33455,49 грн.

За результатами розгляду заяви позивача, 20.02.2019 року Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова направило позивачу лист №2788-03-3/49, відповідно до якого повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки підтвердження первинності придбання особою нерухомого майна можливе лише в судовому порядку.

Не погоджуючись із відмовою Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Проаналізувавши вказані норми Закону та Порядку, суд дійшов висновку, що громадяни, які придбавають нерухоме майно, зокрема квартиру, вперше не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, тобто звільнені від його сплати в розмірі 1 % від вартості нерухомого майна (квартири), зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 160175107, сформованого 19.03.2019 за параметрами пошуку прізвище, ім'я та по-батькові, ідентифікаційний код позивача, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є лише відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1, придбаної на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2018 р., що посвідчений посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поліщук О.В. та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.

Відповідно до довідки Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації м. Торецька" Торецької міської ради від 18.02.2019 № 34/2 станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_1 нерухомого майна на праві приватної власності не зареєстровано.

Крім того, згідно довідки Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації м. Торецька" Торецької міської ради від 18.02.2019 № 34/1 станом на 31.12.2012 р., власником житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2, де зареєстрована позивач, є ОСОБА_3.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що будь-якого нерухомого майна за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не зареєстровано, крім права власності на нерухоме майно, при придбанні якого сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу квартири.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження ОСОБА_1 про придбавання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Крім того, доцільно зауважити, що станом на час виникнення спірних правовідносин та на час вирішення цієї справи судом, в Україні відсутній механізм перевірки інформації щодо повторності придбання об'єктів нерухомості.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміна "придбавають житло вперше", що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Зазначена правова позиція також викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 16.04.2015 у справі №К/9991/37325/11.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 дійсно вперше придбала житло (за договором купівлі-продажу від 07.12.2018 р. за адресою: АДРЕСА_1) та при укладенні договору купівлі-продажу помилково сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості.

Частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну від 03.09.2013 № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Згідно з пунктом 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Отже, законодавством визначено порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів, який передбачає наявність подання відповідного органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з метою внесення його платником до органу Державної казначейської служби України.

Відмова Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова у повернення позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 33455,49 грн., є протиправною, оскільки саме органи Пенсійного фонду України, які контролюють справляння надходжень бюджету по даному збору, мають у разі ініціативи платника сформувати та подати відповідне подання до органів державної казначейської служби.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна, ОСОБА_1 сплачено помилково, за відсутності обов'язку здійснювати такий платіж, у зв'язку з чим кошти в сумі 33455,49 грн., сплачені при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 20.02.2018 № 819/1730/17 та від 20.02.2018 № 819/1249/17, які використовуються судом при прийнятті рішення.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 4 під., 6 пов., м. Харків, 61022, код 41248278), третя особа Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова (вул. Бакуліна, буд. 18,м. Харків, 61166, код 37999654) про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова сформувати подання до УДКСУ у Шевченківському районі м. Харкова щодо повернення ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) на поточний рахунок НОМЕР_2 в установі Ощадбанку ТВБВ №10004/0405 філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 335106, код НОМЕР_1 збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 33455,49 грн. (тридцять три тисячі чотириста п'ятдесят п'ять гривень 49 копійок), сплаченого згідно з квитанціями: №.1 від 07.12.2018 року на суму 14000,00 грн., №.1 від 07.12.2018 року на суму 14000,00 грн., №.1 від 07.12.2018 року на суму 5455,49 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 4 під., 6 пов., м. Харків, 61022, код 41248278) суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 11 квітня 2019 року.

Суддя Д.А. Волошин