Справа № 820/1363/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2019 року

Київ

справа №820/1363/17

провадження №К/9901/22898/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Білоуса О. В.,

розглянув у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 820/1363/17

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними, стягнення одноразової грошової допомоги та середнього заробітку за час затримки, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Перцової Т. С., суддів: Жигилія С. П., Дюкарєвої С. В.

І. Суть спору

1. У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ГУНП в Харківській області), в якому просив:

1.1. визнати протиправними дії ГУНП в Харківській області щодо несвоєчасної та не в повному обсязі виплати одноразової грошової допомоги при звільненні на користь ОСОБА_1;

1.2. стягнути ГУНП в Харківській області на користь ОСОБА_1 недоотриману ним одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 56267,34 грн., а також інфляційні витрати у розмірі 4024,35 грн.;

1.3. стягнути з ГУНП в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги, що складає на день подання позовної заяви 39666,00 грн.;

1.4. стягнути з ГУНП в Харківській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 30000,00 гривень.

2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що в період з 21 червня 1994 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом ГУНП в Харківській області від 07 листопада 2015 року № 21 о/с ОСОБА_1 як прибулого з МВС України, прийнято на службу до Національної поліції.

2.1. Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 27 грудня 2016 року № 590 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено з посади старшого оперуповноваженого органах внутрішніх справ кримінальної поліції ГУНП в Харківській області за пунктом 4 частини першої статті 77 (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) відповідно до Закону України "Про Національну поліцію".

2.2. Позивач вказує, що на день його звільнення ГУНП в Харківській області не проведено виплати всіх сум, що належала йому при звільненні, а саме не виплачено одноразової грошової допомоги при звільненні.

2.3. На переконання ОСОБА_1 відповідач несе відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, передбачену статтями 116, 117 Кодексу законів про працю України.

2.4. Також стверджує, що непроведення вчасних виплат завдало йому моральної шкоди на суму 30000,00 гривень.

2.5. Вважаючи дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувсь до суду з метою захисту своїх законних прав.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. У період з 21 червня 1994 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

4. У зв'язку з набранням чинності Закону України "Про Національну поліцію" наказом ГУМВС України в Харківській області від 06 листопада 2015 року № 619 о/с позивача було звільнено з органів внутрішніх справ з 06 листопада 2015 року, а наказом ГУНП в Харківській області від 07 листопада 2015 року № 21 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції на посаду старшого оперуповноваженого органах внутрішніх справ кримінальної поліції ГУНП в Харківській області.

5. Наказом ГУНП в Харківській області від 27 грудня 2016 року № 590 о/с "По особовому складу" звільнено позивача зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 "Про Національну поліцію", у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. Вислуга років в календарному обчисленні на день звільнення позивача становила 24 роки 07 місяців 14 днів.

6. При цьому, виплату одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 134369,76 грн. відповідачем перераховано на картку позивача у ПАТ КБ "Приватбанк" 21 лютого 2017 року.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

7. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

7.1. Зобов'язано ГУНП в Харківській області повторно розглянути питання нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні на підставі пункту 4 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", згідно з наказом ГУНП в Харківській області від 27 грудня 2016 року № 590 о/с, відповідно до статті 102 Закону України "Про Національну поліцію", статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", пункту 23 розділу 1 Порядку та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, з вирахуванням всіх належних до утримання податків (зборів, обов'язкових платежів) та урахуванням всіх попередньо проведених з цього приводу платежів.

7.2. В решті позову - відмовлено.

8. Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 18 жовтня 2017 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року скасував та прийняв нову, якою позов задовольнив частково.

8.1. Визнано протиправними дії ГУНП в Харківській області щодо несвоєчасної та не в повному обсязі виплати одноразової грошової допомоги при звільненні на користь ОСОБА_1

8.2. Стягнуто з ГУНП в Харківській області на користь ОСОБА_1 недоотриману частину одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 56267, 34 гривень.

8.3. Стягнуто з ГУНП в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 1125,10 гривень.

8.4. В решті позову - відмовлено.

9. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем по справі здійснено невірний розрахунок належної позивачу суми одноразової грошової допомоги при звільненні, а тому слід зобов'язати ГУНП в Харківській області повторно розглянути питання про нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні.

10. Харківський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що приписами норм чинного законодавства передбачена можливість виплати поліцейському при звільненні зі служби (припиненні проходження публічної служби) одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. При цьому, розмір вказаної грошової допомоги обчислюється, виходячи з грошового забезпечення поліцейського, що виплачується йому на день звільнення, тобто, за останній місяць служби. Крім того, оскільки відповідач повинен був повністю розрахуватися із ОСОБА_1 у день звільнення, в тому числі, виплатити грошову допомогу при звільненні, суд дійшов висновку про протиправність дій ГУНП в Харківській області щодо несвоєчасної та не в повному обсязі виплати одноразової грошової допомоги при звільненні.

IV. Касаційне оскарження

11. Відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить змінити судове рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги.

12. В обґрунтування касаційної скарги вказує, що виплата поліцейським одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби проводиться Національною поліцією України саме після звільнення особи зі служби та не входить до повноважень ГУНП в Харківській області. При цьому діюче законодавство не містить приписів щодо обов'язкової сплати вказаної допомоги у день звільнення особи зі служби. ГУНП в Харківській області є бюджетною організацією і здійснює видатки згідно з фінансуванням, отриманих з МВС України.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

13. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

14. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

15. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

17. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

19. Статтею 94 Закону України "Про Національну поліцію" обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

20. За правилами статті 102 Закону України "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

21. Згідно з пунктом 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішні з справ України від 06 квітня 2016 року № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

22. Відповідно до абз. 3 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Порядок № 393) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

23. Пунктом 106 розділу 9.9 Методичних рекомендацій про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ від 30 червня 2005 року №501 «Про скасування окремих наказів МВС України з питань грошового забезпечення та заробітної плати» (далі Методичні рекомендації) встановлено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, у встановлених випадках виплачується грошова допомога у відповідному відсотку місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. При цьому в розрахунок включається посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, премії тощо) у розмірах, що були їм встановлені наказами керівників органу на день звільнення зі служби.

24. За правилами встановленими частиною першою статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

25. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

VI. Позиція Верховного Суду

26. З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2016 року ГУНП в Харківській області видано наказ № 590 о/с "По особовому складу", яким ОСОБА_1 звільнено з 31 грудня 2016 року зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 "Про Національну поліцію", у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

27. При цьому, фактичний розрахунок виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 134369,76 грн. проведено 21 лютого 2017 року.

28. Однак, позивач, вважаючи розрахунок неправильним, звернувся до суду з цим позовом, який, зокрема, стосується розміру належних звільненому працівникові сум.

29. Так, відповідачем при обчисленні суми грошової допомоги, виплаченої ОСОБА_1, було взято грошове забезпечення за листопад 2016 року в розмірі 11368,00 гривень.

30. Разом з тим, слід зазначити, що позивач звільнений з органів Національної поліції 31 грудня 2016 року, отже, відпрацював повний календарний місяць грудень 2016 року, що свідчить про те, що саме за цей місяць необхідно врахувати грошове забезпечення при обчисленні грошової допомоги при звільненні, яке нараховано в розмірі 16128,35 гривень.

31. Таким чином, з урахуванням місячного грошового утримання на час звільнення - 16128,35 грн. та наявної у позивача вислуги років, а саме 24 роки, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що сума одноразової грошової допомоги при звільненні, належної ОСОБА_1, складає 193540,20 грн. (16128,35 грн. х 24 роки х 50 %). При цьому з грошового забезпечення позивача утримувався військовий збір у розмірі 1,5 %, що свідчить про необхідність відрахування військового збору при обчисленні одноразової грошової допомоги, а саме 2903,10 грн. (193540,20 грн. х 1,5%). Беручи до уваги, що ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу у розмірі 134369,76 грн., та враховуючи вищевказане, недоплачена частина одноразової грошової допомоги при звільненні складає 56267,34 гривень. (190637,10 грн. - 134369,76 грн.).

32. Разом з тим, Верховний Суд звертає увагу, що а ні Законом України "Про Національну поліцію", а ні Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника з органів внутрішніх справ.

33. Так, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

34. Слід зауважити, що непоширення норм КЗпП України на рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ/поліції стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

35. Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими заробітної плати (грошового забезпечення) - не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення.

36. В той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

37. З огляду на викладене, враховуючи зміст статті 117 КЗпП України, яка передбачає відповідальність власника за затримку розрахунку при звільненні, підставою для якої є факт порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо необхідності стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних йому при звільненні сум, оскільки фактичний розрахунок виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 134369,76 грн. був проведений не в день звільнення 31 грудня 2016 року, а 21 лютого 2017 року.

38. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

39. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

40. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

VII. Судові витрати

41. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

О. В. Білоус