Справа № 766/14821/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 766/14821/16-а

провадження № К/9901/20661/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 766/14821/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Запорожана Д. В., Романішина В. Л., Шляхтицького О. І.) від 22 лютого 2017 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні, в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні в частині встановлення ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, замість належних 90 % такої винагороди;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні встановити ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці, у розмірі 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 05 жовтня 2016 року.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що він з 06 жовтня 2016 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Херсоні та отримує довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80 % заробітної плати.

Позивач вважає, що при обчисленні розміру його довічного грошового утримання, пенсійним органом не враховано весь стаж роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного грошового утримання судді, а саме періодів його роботи на прокурорських посадах та часу проходження строкової військової служби.

На думку позивача, розмір його щомісячного довічного грошового утримання має складати 90 % заробітної плати працюючого судді.

3. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено.

4. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 09 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 05 грудня 2016 року залишити в силі.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 29 березня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на касаційну скаргу, в якому останнє просило залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року - без змін.

8.Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 12 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з лютого 1998 року працював на посаді судді господарського суду Херсонської області.

13. Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII «Про звільнення суддів» ОСОБА_2 звільнено з посади судді господарського суду Херсонської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

14. Наказом голови господарського суду Херсонської області від 03 жовтня 2016 року № 01.02-02/11, виданого на підставі зазначеної постанови Верховної Ради України та п. 4 ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII), ОСОБА_2 увільнено з посади судді господарського суду Херсонської області з 04 жовтня 2016 року, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

15. Згідно записів трудової книжки, розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Господарським судом Херсонської області стаж роботи ОСОБА_2 станом на 04 жовтня 2016 року становить 27 років 06 місяців 21 день, з яких на посаді судді - 19 років 05 місяців.

16. 06 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні із заявою про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці.

17. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні призначено ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 18560 грн., що становить 80 % розміру його суддівської винагороди на час звільнення у відставку.

18. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо призначення і виплати ОСОБА_2, як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 % від заробітної плати працюючого судді, без урахування періодів перебування на прокурорських посадах та часу проходження строкової військової служби, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

19. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до ст. 43 Закону України Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ), п. 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року № 865, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_2 слід врахувати окрім суддівського стажу, період його роботи на прокурорських посадах та час проходження строкової військової служби, що загалом становить 27 років 6 місяців 21 день.

20. Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання, з урахуванням роботи на прокурорських посадах та часу проходження строкової військової служби, складає більше 25 років, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи положення ч. 3 ст. 141 Закону № 2453-VI, в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII, щомісячне довічне грошове утримання позивача має становити 90 % заробітної плати працюючого судді.

21. Водночас, суд першої інстанції зазначив, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з'ясовується) Вищою радою юстиції (Вищою радою правосуддя) при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

22. Факт наявності стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у вказаному вище розмірі саме з такого визначення встановлено і Вищою радою юстиції, якою 14 вересня 2016 року прийнято рішення № 2202/0/15-16 про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_2 з посади судді господарського суду Херсонської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

23. У зв'язку з наведеним, суд першої інстанції зазначив, що поділ стажу та виокремлення з відповідного стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби та перебування на прокурорських посадах і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства.

24. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що наявний у позивача стаж роботи на посаді судді, не дає йому права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % суддівської винагороди.

25. В обґрунтування такого висновку апеляційний суд зазначив, що згідно з вимогами ст. 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

26. У зв'язку з зазначеним, апеляційний суд вказує, що зазначений у довідці розрахунку стажу судді, період проходження позивачем строкової військової служби та перебування його на прокурорських посадах не враховується для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання, а лише період роботи на посаді судді.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

27. У касаційній скарзі скаржник, з посиланням на ст. 22, 58 Конституції України, ст. 43 Закону № 2862-ХІІ, п. 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 2453-VI, зазначає, що законодавством, яке було чинним на момент звільнення позивача у відставку, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

28. Скаржник зазначає, що апеляційний суд невірно (помилково) застосував до спірних правовідносин положення ст. 137 Закону № 1402-VIII, тоді як необхідно було застосовувати положення Закону № 2453-VI, оскільки позивача звільнено з посади судді господарського суду Херсонської області постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року, тобто до набрання чинності Законом № 1402-VIII.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

29. Верховний Суд, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.

30. На момент виходу ОСОБА_2 у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон № 2453-VI.

31. За правилами ч. 1 ст. 120 Закону № 2453-VI, в редакції діючій на час подання позивачем заяви про відставку, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

32. Згідно із вимогами ст. 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

33. Водночас, відповідно до п. 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI, в редакції чинній до 28 березня 2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

34. До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів» (Закон № 2862-ХІІ).

35. Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим ч. 4 цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

36. Згідно з п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року № 865, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

37. Крім того, відповідно до ст. 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», від 10 липня 1995 року № 584/95 чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

38. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

39. Отже, оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше 10 років, до стажу роботи, який дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, має враховуватися також період роботи на прокурорських посадах та час проходження строкової військової служби.

40. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання належить враховувати, крім роботи на посаді судді (19 років 05 місяців), календарний період проходження строкової служби (1 рік 10 місяців 18 днів) та строк перебування на прокурорських посадах (6 років 2 місяці 27 днів).

41. Відтак, оскільки стаж роботи ОСОБА_2, який дає право на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці становить більше 25 років, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

42. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 308/6953/17, від 19 червня 2018 року у справі № 243/4458/17, від 20 листопада 2018 року у справі № 686/23450/16-а та від 20 грудня 2018 року у справі № 482/684/17.

43. Отже, висновки суду першої інстанції, що щомісячне довічне грошове утримання позивача має становити 90 % заробітної плати працюючого судді, є правильними.

44. Одеський апеляційний адміністративний суд, неправильно застосувавши норми матеріального права, а саме ст. 137 Закону № 1402-VIII, помилково скасував рішення суду першої інстанції.

45. Відповідно до ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

46. З огляду на викладене, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року підлягає скасуванню, а постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 05 грудня 2016 року - залишенню в силі.

47. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 352, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року скасувати.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 05 грудня 2016 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб