Справа № 0840/3748/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3748/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року (суддя Прасов О.О., повний текст рішення складений 22.11.2018) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у вересні 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати пенсії з 01.03.2016 та зобов'язати Приморське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 призначену пенсію за віком з 01.03.2016.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлено його.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 15 листопада 2017 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з відповіді Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 5810/09 від 22.08.2018 на запит адвоката в інтересах позивача, ОСОБА_1 не отримує пенсію з 01.03.2016, оскільки з кінця лютого 2016 року Управління праці та соціального захисту населення почали знімати внутрішньо переміщених осіб з обліку на підставі розпоряджень Міністерства соціальної політики України, відповідно до списків, складених Службою безпеки України, що стало підставою для прийняття відповідачем рішення про припинення виплати призначеної позивачеві пенсії.

Вважаючи таке рішення протиправним, ОСОБА_2 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, законом встановлений вичерпний перелік підстав, за яких особі може бути припинено виплату пенсії, та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

При цьому закон також містить застереження, що припинення виплати пенсії можливе лише у випадку прийняття відповідного рішення територіальним органом Пенсійного фонду або за рішенням суду.

Відповідачем не доведено наявність підстав, встановлених законом, для припинення позивачеві виплати пенсії, рішення з вказаного приводу не приймалося, припинення виплати пенсії відбулося на підставі зняття органами соціального захисту населення внутрішньо переміщеної особи з обліку у зв'язку з виїздом особи до покинутого місця проживання з 01 березня 2016 року.

При цьому жодних доказів зняття ОСОБА_1 з обліку, як внутрішньо переміщеної особи з 01 березня 2016 року, відповідачем не надано, відсутні такі й в матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1

Посилання відповідача на постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 637 від 05.11.2014 та «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 365 від 08.06.2016 колегія суддів знаходить необґрунтованими, адже відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих цим Законом, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать йому.

Вказана правова позиція також відображена у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 805/402/18.

Спростовуючи доводи апелянта, що заява про поновлення виплати подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, тоді як ОСОБА_1 з 15.11.2017 до Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не звертався та відповідну заяву не подавав, що свідчить про безпідставність вимог позивача, колегія суддів зазначає, що вказаний порядок поновлення виплати пенсії передбачений за умови її припинення відповідно до вимог закону, тоді як в даному випадку припинення виплати пенсії відбулося всупереч приписам Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Крім того, закон не позбавляє особу звернутися за захистом порушеного права безпосередньо до суду.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року в адміністративній справі № 0840/3748/18 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 10 квітня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров