Справа № 640/1821/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
10 квітня 2019 року м. Київ № 640/1821/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши заяву представника військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи за у закритому судовому засіданні в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
до військової частини НОМЕР_2
третя особа без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача

військова частина НОМЕР_1
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, адреса: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (надалі відповідач, в/ч НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача військова частина НОМЕР_1 (надалі третя особа, в/ч НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

- визнати відповідь військової частини НОМЕР_2 від 11 січня 2019 року №30 протиправною;

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиконання пункту 1 Указу Президента України від 23 лютого 2002 року №173/2002 «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року протиправною;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 за період з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років), передбачену пунктом 1 Указу Президента України від 23 лютого 2002 року №173/2002 «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 за період з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року донарахувати та виплатити премію ОСОБА_1 у відсотках визначених у наказах командира військової частини НОМЕР_2 за період з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 , у зв`язку з порушенням встановлених строків нарахування та виплати частини грошового забезпечення з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду залишено без задоволення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року заява представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача, залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спора на стороні відповідача військову частину НОМЕР_1 .

29 березня 2019 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від представника військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

В обґрунтування клопотання представник третьої особи послався на те, що порядок виплати надбавки, її розмір та категорію осіб, яку позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому, було визначено Президентом України із певними особливостями.

Так, для військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та підпорядкованих частин така надбавка виплачувалась відповідно до Указів Президента України №925 від 04 жовтня 1996 року, №568/2001 від 26 липня 2001 року, №1138цт/2003 від 02 жовтня 2003 року. застосування цих указів, як вказано у клопотанні, в свою чергу, виключало застосування Указу Президента України від 23 лютого 2002 року №173/2002 в частині виплати надбавки військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 та підпорядкованих частин, в тому числі, військової частини НОМЕР_2 .

За доводами представника третьої особи, для повного та всебічного встановлення обставин справи в частині нарахування та виплати надбавки позивачу слід дослідити Укази Президента України №568/2001 від 26 липня 2001 року, №1138цт/2003 від 02 жовтня 2003 року, що мають гриф секретності «таємно». Тому просив провести розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Розглянувши заяву представника третьої особи про розгляд справи у закритому судовому засіданні, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

У відповідності до пункту 20 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Пунктом 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Тобто, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведене в сукупності свідчить про те, що вказана адміністративна справа розглядається суд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тобто без проведення судового засідання.

Також, суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Ахеn v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Тобто, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагає проведення судового засідання, а необхідність дослідження доказів або необхідність їх витребування не зумовлює необхідність призначення судового засідання у справі.

Крім того, у разі необхідності витребування та дослідження доказів, які містять гриф «таємно», під час розгляду справи, такі докази направляються до суду у порядку визначеному чинним законодавством України, при цьому, обов`язкового проведення судового засідання (відкритого або закритого) з метою долучення або дослідження таких доказів законодавцем не визначено.

За таких підстав, а також враховуючи, що будь яких інших достатніх причин, з яких вбачається необхідність розгляду справи у закритому судовому засіданні представником третьої особи не наведено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника третьої особи та розгляду справи у закритому судовому засіданні.

В той же час, зі змісту письмових пояснень третьої особи на позовну заяву вбачається, що грошове забезпечення, у тому числі, і надбавка в надбавка в розмірі 100% грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 і, відповідно військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року виплачувалась за нормами і в розмірах установлених для військовослужбовців Служби безпеки України. Правовою підставою виплати саме такої надбавки в період з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року є Указ Президента України №925 від 04 жовтня 1996 року, Указ Президента України №568/2001 від 26 липня 2001 року (цілком таємно) та Указ Президента України №1138цт/2003 року від 02 жовтня 2003 року (цілком таємно).

Так, відповідно до частини 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів з власної ініціативи або заклопотанням учасника справи, суд постановляє ухвалу.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що розгляд і вирішення даної адміністративної справи неможливий без дослідження Указу Президента України №568/2001 від 26 липня 2001 року та Указу Президента України №1138цт/2003 року від 02 жовтня 2003 року, які містять гриф «цілком таємно».

З урахуванням зазначеного, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, суд вважає за необхідне витребувати, від військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії Указу Президента України №568/2001 від 26 липня 2001 року та Указу Президента України №1138цт/2003 року від 02 жовтня 2003 року в порядку, визначеному чинним законодавством України в частині, що стосується надання копій документів, що містять гриф «таємно».

Керуючись статтями 257, 258, 77, 80, 241 - 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
1. Клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи у закритому судовому засіданні залишити без задоволення.

2. Витребувати від військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені належним чином засвідчені копії Указу Президента України №568/2001 від 26 липня 2001 року та Указу Президента України №1138цт/2003 року від 02 жовтня 2003 року.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати до Окружного адміністративного суду місті Києва (01051, місто Київ, вулиця Болбочана Петра, 1, корпус 1, головуюча суддя Клочкова Н.В.) докази, зазначені в пункті 2 резолютивної частини даної ухвали суду в строк до 15 травня 2019 року, з дотриманням порядку, передбаченого чинним законодавством України в частині, що стосується надання копій документів, що містять гриф «таємно».

4. Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) для виконання.

5. Контроль за виконанням ухвали суду доручити командиру військової частини НОМЕР_1 .

6. Попередити командира військової частини НОМЕР_1 , що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Клочкова