Справа № 140/730/19
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

12 квітня 2019 року ЛуцькСправа № 140/730/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника Головного управління ДФС у Волинській області та Державної фіскальної служби України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кетрін-Оіл» до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кетрін-Оіл» звернулося в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 04.04.2018 №631039/38339485 та №631015/38339485 про відмову в реєстрації податкових накладних №21 та №22 від 15.11.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних, рішень комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг №6227/38339485/2 від 21.05.2018 та №48937/38339485/2 від 06.12.2018; зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні №21 та №22 від 15.11.2017, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Кетрін-Оіл» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою отримання, а саме 30.11.2017.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

11 квітня 2019 року представником відповідачів подано заяву про розгляд справи за правилами загального провадження. В обґрунтування клопотання посилається на складність справи, яка полягає в тому, що під час судового розгляду позивачем може бути подано значний об'єм документів, який вказує про його наміри здійснити реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, позовна вимога позивача про зобов'язання зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні адресована Державній фіскальній службі України, який є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, позовні вимоги в цій частині є актуальними і стосуються дій, які під час вчинення мають невідворотній характер. Вважає, що для об'єктивного розгляду даної справи та можливості в подальшому відстоювати позицію сторін у судах апеляційної та касаційної інстанцій з умовою формування судової практики у даній категорії спорів дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Розгляд клопотання за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Клопотання представника відповідачів про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із частинами другою, третьою статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини третьої статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дана справа не є такою, що безумовно має бути розглянута за правилами загального позовного провадження.

Оскільки в розумінні частини шостої статті 12 КАС України дана справа є справою незначної складності, для якої пріоритетним є швидке її вирішення, то враховуючи значення для сторін, категорію, обсяг та характер доказів, відсутність потреби у призначенні експертизи, виклику свідків, кількість учасників справи та відсутність значного суспільного інтересу, суд вважає, що відсутні правові підстави для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.

За приписами частини четвертої статті 260 КАС України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Однак суд не вважає подане представником відповідачів клопотання обґрунтованим та таким, що має змінити попередні висновки суду про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Участь у справі центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику - Державної фіскальної служби України - не є умовою для розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідач також вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі вимагає загального позовного провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною дев'ятою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

З наведеного слідує, що пояснення сторін, надані в ході судових засідань не є доказами в розумінні приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, в той час як судом рішення приймається на підставі тих доказів, з якими ознайомлені усі учасники справи та відносно яких, у разі сумнівів в їх достовірності, необхідності уточнення будь-яких даних, сторони мають право подати письмові заяви по суті справи. Крім того, в силу приписів частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, саме на відповідача покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Отже, вказану справу належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, у зв'язку із чим в задоволенні клопотання представника відповідачів слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 166, 248, 256, 257, 260, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника Головного управління ДФС у Волинській області та ДФС України про розгляд за правилами загального позовного провадження справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кетрін-Оіл» до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Мачульський