Справа № 2-а-346/07
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-346/07

Головуючий у 1-й інстанції: Ганкіна І.А.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

04 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

заявника, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :

І. СТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

1. 05.12.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просив суд замінити стягувача за виконавчим листом № 2-а-346/2007, виданим 08.06.2007 року Вінницьким районним судом Вінницької області, з ОСОБА_3 на нього, як її спадкоємця.

2. В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.05.2007 року по адміністративній справі № 2-а-346/2007 задоволено позов ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги, а саме:

1) визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, що полягали у недоплаті ОСОБА_3 щорічної грошової допомоги до 9 травня (Дня перемоги) за 2004-2006 роки неправомірними;

2) стягнено з Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 недоплачену щорічну грошову допомогу до 09 травня за 2004-2006 роки в сумі 2223,35 грн.

3. На підставі вказаної постанови 08.06.2007 року Вінницьким районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 2-а-346/2007, який для виконання було подано до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції.

4. Позивач вказав, що він є спадкоємцем після смерті своєї матері, яка в свою чергу була стягувачем за виконавчим листом № 2-а-346/2007, виданим 08.06.2007 року Вінницьким районним судом Вінницької області, а тому просив задовольнити його заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-а-346/2007, виданим Вінницьким районним судом Вінницької області від 08.06.2007 року - відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.05.2007 року по адміністративній справі № 2-а-346/2007 позов ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги було задоволено:

1) визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, що полягали у недоплаті ОСОБА_3 щорічної грошової допомоги до 9 травня (Дня перемоги) за 2004-2006 роки неправомірними;

2) стягнено з Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 недоплачену щорічну грошову допомогу до 09 травня за 2004-2006 роки в сумі 2223,35 грн. Постанова суду набрала законної сили 01.06.2007 року, що підтверджується її ксерокопією.

7. На підставі вказаної вище постанови 08.06.2007 року Вінницьким районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 2-а-346/2007.

8. 23.10.2007 року старшим державним виконавцем Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ Немченко В.С. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в зв'язку з відсутністю коштів, що підлягають до виплати разових щорічних грошових допомог ветеранам війни на рахунку боржника, на якому обліковуються відповідні кошти, що підтверджується ксерокопії вказаної постанови та супровідного листа до неї. В даній постанові також зазначено, що виконавчий документ може бути пред'явлений для виконання в строк до 23.10.2010 року.

9. 07.11.2009 року в с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_1 від 09.11.2009 року.

10. 18.02.2005 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла своєму сину ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку площею 2,6950 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта серії НОМЕР_2 виданого 12.12.2003 року, яка розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області. Заповіт посвідчено секретарем Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області Костюк К.М. та зареєстровано в реєстрі за № 38, що підтверджується його ксерокопією.

11. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Вінницької державної нотаріальної контори спадкоємцем земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3, площею 2,6950 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2.

12. 05.12.2018 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з даною заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

13. Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів того, що ОСОБА_2 є правонаступником після смерті своєї матері ОСОБА_3, а також доказів, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_3 за свого життя повторно зверталась до ДВС з виконавчим листом № 2-а-346/2007 для його примусового виконання.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставин справи, що призвело до неправильного вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про зміну сторони у виконавчому провадженні.

15. В обґрунтування апеляційної скарги вказав що, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції порушив норми процесуального права щодо належного та своєчасного повідомлення учасника справи про її розгляд, позбавивши його права участі у судовому засіданні, можливості надати необхідні пояснення та докази, зазначивши, що ухвалу про розгляд справи ним було виявлено в поштовій скриньці 18.12.2018 року.

16. Вважає, що доказами, наявними в матеріалах справи та доданими до апеляційної скарги, підтверджується та обставина, що він є спадкоємцем померлої матері ОСОБА_7

17. У відзиві на апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації просить суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін, зазначаючи, що судом повно та правильно встановлено обставини справи і застосовано норми права, а також наголошуючи на тому, що заявником не надано доказів того, що ОСОБА_3 була його матір'ю, заповіт ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2 складено не на все належне їй майно, а лише на земельну ділянку, а також звертає увагу на відсутність відомостей щодо підтвердження факту повторного звернення ОСОБА_8 за свого життя до ДВС з виконавчим листом № 2-а-346/2007, який мав бути пред'явлений до виконання по даній справі до 23.10.2010 року.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

18. Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

19. Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-XII

20. Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Відповідно до ч. 8 ст. 17-1 Закону № 3551-XII сума разової грошової допомоги, що належала особі згідно з цим Законом і залишилася не одержаною у зв'язку з її смертю, не включається до складу спадщини і виплачується батькам, чоловіку (дружині), дітям особи, якій передбачена виплата разової грошової допомоги, або родичам, що проживали разом з нею.

22. У ст.ст. 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

23. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

24. Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов'язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

25. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

26. Таким чином, право на отримання заборгованості з соціальних виплат правонаступник має у випадку, якщо такі були нараховані померлому або присуджені йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримані померлим, навіть якщо вони не зазначені у свідоцтві про право спадщину.

27. Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

28. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIІІ "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VІІІ).

29. Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

30. Згідно з пунктом 1 частини п'ятої статті 15 Закону № 1404-VІІІ у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

31. Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від право попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

32. У ч. 1 ст. 379 КАС України визначено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

33. Згідно зі ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

34. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

35. Матеріалами справи підтверджено, що стягнена судовим рішенням з Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 недоплачена щорічна грошова допомога не виплачена померлій ОСОБА_3.

36. Враховуючи те, що ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_3 та спадкоємцем за заповітом, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки право на отримання вказаних виплат має заявник як спадкоємець. Питання закінчення строків пред'явлення виконавчого документу до виконання в межах даного спору судом не вирішуються.

37. Висновки суду про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач є спадкоємцем померлої, не відповідають встановленим судом обставинам.

38. Так, згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

39. За змістом ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

40. Згідно ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

41. Таким чином законодавцем визначено, що для прийняття спадщини спадкоємець повинен звернутися із відповідною заявою до компетентної службової особи. Виняток з цього правила встановлено для осіб, які на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкоємцем.

42. Зазначені особи, вважаються, що прийняли спадщину "автоматично", якщо не подали заяви про відмову у її прийнятті.

43. Як свідчить надана заявником довідка Якушинецької сільської ради №2469 від 09.11.2009 року він на момент смерті позивачки, яка є його матір'ю, проживав разом з нею, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

44. Надане свідоцтво про право на спадщину вказує на те, що заявник не відмовлявся від спадщини. З огляду на положення ст.1268 ЦК України про те, що не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням, а також з огляду на те, що заявник є одночасно і спадкоємцем позивачки за законом, слід вважати його таким, що прийняв спадщину не лише в частині земельної ділянки, яка зазначена у заповіті, а і щодо іншого майна померлої.

45. З огляду на наведені в апеляційній скарзі та під час судового засідання доводи про те, що копію свідоцтва про народження заявник отримав після ухвалення судового рішення через його втрату, а довідку сільської ради не надав через несвоєчасне повідомлення судом про час та місце розгляду справи, колегія приймає зазначені докази в суді апеляційної інстанції, вважаючи, що вони не були надані суду з поважних причин.

46. Крім того, відповідач у справі не оспорював того факту, що заявник є сином померлої.

47. Нормами ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

48. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

49. Конституційним Судом України у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

50. Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 червня 2013 року вказав, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

51. З огляду на зазначене, статтю 379 КАС України необхідно тлумачити, як норму, яка надає суду можливість контролювати виконання судових рішень, усувати перешкоди та сприяти їх виконанню.

52. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №2-а-1220/11 від 06 лютого 2018 року.

53. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

54. Відповідно до пункту 40 рішення Європейського суду з прав людини "Горнсбі проти Греції", право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок ("Hornsby v. Greece" № 18357/91).

55. У рішенні Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

56. Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили і відбувається виключно за відповідним рішенням суду незалежно від того, чи пред'явлений виконавчий лист до примусового виконання.

57. Підставами для втручання в судові рішення є неправильне розуміння і порушення норм процесуального права, які є достатніми для того, щоб скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти рішення про задоволення заяви.

58. З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а тому ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 17.12.2018 р. підлягає скасуванню, а заява задоволенню.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

59. У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

60. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

61. Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження - стягувача: ОСОБА_3 на її правонаступника ОСОБА_2.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 квітня 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.