Справа № 2а-11682/12/2070
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2019 року

Київ

справа №2а-11682/12/2070

адміністративне провадження №К/9901/826/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Харківської області Державної податкової служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2013 (суддя Єгупенко В.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2013 (головуючий суддя Григоров А.М., судді: Мельнікова Л.В., Подобайло З.Г.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промімпекс" до 1. Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Харківської області Державної податкової служби, 2. Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про стягнення суми бюджетного відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Промімпекс" звернулося до суду з позовом у якому просило суд стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2011 року в розмірі 55561,00грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2013, яка залишена без змін ухвалою ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2013, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій податковий орган звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій, прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права. Податковий орган вказує, що ТОВ "Промімпекс" не надало до перевірки документів, які підтверджують фактично сплачений податок на додану вартість (далі - ПДВ), товариство відсутнє за місцезнаходженням, на підприємстві зареєстровано дві особи, вартість основних засобів є значно нижчою за суму, задекларовану до відшкодування. Крім того, відповідач посилається на те, що рішення суду про визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню не набрало законної сили.

У свою чергу, позивачем подані заперечення на касаційну скаргу, де ТОВ "Промімпекс" зазначає, що у касаційній скарзі не наведено жодних норм матеріального, процесуального права, про порушення судами яких, стверджує податковий орган. Як вказує позивач, судові рішення першої та апеляційної інстанції, якими скасовано податкове повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування, набрали законної сили на момент розгляду даної справи, що підтверджує право товариства на отримання суми ПДВ, заявленої до відшкодування.

Ухвалою Верховного Суду від 05.04.2019 судове засідання призначено на 09.04.2019 без повідомлення сторін.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за квітень 2011 року. ТОВ «Промімпекс» в рядку 23.1 декларації (сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку по ПДВ за квітень 2011 року зазначило показник - 62549,00грн. Разом із декларацією позивач подав додатки, зокрема, додаток №4 (заява про повернення суми бюджетного відшкодуванню), в якій товариство виявило намір отримати суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 62549,00грн. на рахунок в установі банку та додаток №3 (розрахунок суми бюджетного відшкодування), в якому зазначена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі - 62549,00 грн.).

У зв'язку із самостійно виявленою помилкою 17.06.2011 позивач подав уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань по ПДВ за звітний період квітень 2011 року. Позивач зазначив уточнений показник рядка 23.1 (сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку) - 55561,00грн. Разом із уточнюючим розрахунком були подані додатки, зокрема, додаток №4 (заява про повернення суми бюджетного відшкодування), з вказаною сумою бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 55561,00грн. на рахунок в установі банку та додаток №3 (розрахунок суми бюджетного відшкодування), в якому зазначено, що сума ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за податковий період березень 2011 року зменшена на 6988,00грн.

ДПІ у Московському районі м.Харкова Харківської області ДПС було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Промімпекс" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за квітень 2011 року, за результатами якої було складено акт від 15.06.2011 №2177/07-013/30754152.

Відповідно до висновків акта ( з урахуванням листа податкового органу про внесення змін до акту перевірки від 15.06.2011 №2177/07-013/30754152) відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимогп.200.1, п.200.3, пунктів 200.4, 200.6, 200.7, 200.8, підпунктів 200.19.2, 200.19.5, пункту 200.19 статті 200 Податкового кодексу України внаслідок чого товариством завищено суму бюджетного відшкодування у декларації по ПДВ за квітень 2011 на 62549,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки, ДПІ у Московському районі м.Харкова Харківської області ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.08.2011 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації за квітень 2011 року на суму 55561,00грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1,0грн.

Не погодившись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням ТОВ "Промімпекс" звернулося до суду з вимогами про визнання рішення протиправним та його скасування.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2012 у справі №2а-4222/12/2070 скасовано податкове повідомлення-рішення від 05.08.2011 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2011 року.

22.10.2012 позивач звернувся до суду про стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2011 року в розмірі 55561,00грн.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2013 залишено без змін постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2012 у справі № 2а-4222/12/2070 про скасування податкового повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що оскільки після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, то позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпунктів 200.4, 200.7, 200.11. 200.14 статті 200 ПК України (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Якщо за результатами камеральної або кументальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Згідно з пунктом 200.15 статті 200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Промімпекс» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законодавством порядку, ідентифікаційний код - 30754152. Позивач знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Московському районі м.Харкова. Підприємство в установленому законодавством порядку 14.03.2000 зареєстровано платником податку па додану вартість, номер свідоцтва платника ПДВ - 29273589, Індивідуальний податковий номер - 41.

Позивач подав до ДПІ податкову декларацію з ПДВ за квітень 2011 року та визначив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку по ПДВ за квітень 2011 року - 62 549,00грн., а також заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

Разом з тим, позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок по ПДВ за звітний період квітень 2011 року. Товариство визначило суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі - 55561,00грн. Разом із уточнюючим розрахунком подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

ДПІ у Московському районі м.Харкова Харківської області ДПС було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Промімпекс" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2011 року.

За наслідками перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.08.2011 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації за квітень 2011 року на суму 55561,00грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1,0грн.

Не погодившись з прийнятим податковим органом рішенням ТОВ "Промімпекс" звернулось до суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2012 по справі №2а-4222/12/2070, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2013 скасовано податкове повідомленні-рішення від 05.08.2011 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2011 року.

Згідно положень частини третьої статті 254 КАС України (редакція до 15.12.2017) у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Положення КАС України (в редакції до 15.12.2017) щодо набрання рішенням законної сили кореспондуються з нормами, що викладеними в статті 255 КАС України (в чинній редакції).

Частиною першою статті 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Як передбачено частиною другою статті 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що оскільки встановлено, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2012 у справі №2а-4222/12/2070 набрала законної сили, а податкове повідомлення-рішення від 05.08.2011 № скасовано, то позивач має право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 55561,00грн.

У ході розгляду справи судами з'ясовано, що ДПІ у Московському районі м.Харкова Харківської області ДПС була отримана належним чином оформлена, підписана та скріплена печаткою ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2013 у справі №2а-4222/12/2070, якою постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2012 про скасування податкового повідомлення-рішення - залишено без змін.

З встановлених судами обставин справи вбачається, що ДПІ у Московському районі м.Харкова Харківської області ДПС не подано доказів вжиття будь-яких з передбачених законом дій щодо відшкодування позивачу сум податку на додану вартість після закінчення процедури судового оскарження та набрання судовими рішеннями законної сили.

Суди попередніх інстанцій констатували, що законодавчо підтверджених обставин, які б свідчили про неправильність чи неправомірність заявленої суми бюджетного відшкодування податковим органом не надано.

Крім того, посилання відповідача у касаційній скарзі на ненадання доказів сплати позивачем до бюджету сум податку на додану вартість, суд не може вважати обґрунтованими, оскільки обставини щодо правомірності визначення сум бюджетного відшкодування встановлені рішеннями судів. Також, помилковим є посилання податкового органу на відсутність товариства за місцезнаходженням, кількість зареєстрованих осіб, вартість основних засобів, яка є значно нижчою за суму, задекларовану до відшкодування. Відповідні обставини досліджувались і доказам надавалась оцінка у постанові Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2012 по справі №2-а4222/122/2070 про скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд касаційної інстанції погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, що враховуючи встановлену судовими рішеннями неправомірність зменшення суми бюджетного відшкодування, відповідач повинен був надати висновок щодо відшкодування у відповідності до абзацу 1 пункту 200.15. статті 200 ПК України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Основного Закону).

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти, засвідчені документами, наявними в матеріалах справи.

У межах вимог касаційної скарги, суд не може визнати доводи відповідача для скасування рішення судів попередніх інстанцій обґрунтованими.

Верховний Суд приходить до висновку, що доводи касаційної скарги не підтверджують обставин неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали належну правову та обґрунтовану оцінку заявленим вимогам на підставі норм закону.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази

Судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 340, 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Харківської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2013 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду