Справа № 759/12204/17
Суддя: Ул`яновська О. В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12204/17

пр. № 2-а/759/7/19

27 березня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судового засідання Черніченко К.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві адміністративну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 04.07.2017 №2106 щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку розміру пенсії відповідно до довідки прокуратури Рівненської області від 16.06.2017 за №18-271; зобов'язати відповідача здійснити з 04.07.2016 перерахунок та виплату позивачу відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції яка діяла на час призначення йому пенсії) у розмірі 80 відсотків розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Рівненської області №18-271 від 08.04.2016 без обмеження її граничного розміру та стягнути з відповідач судовий збір по справі у розмірі 640 грн 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 10.01.2013 позивач працівник прокуратури перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, з 10.01.2013 по 24.05.2014 позивач продовжувала працювати в прокуратурі Рівненської області, а після звільнення з органів з 25.05.2014 позивачу призначено до виплати пенсію у розмірі 80% від отриманої заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505» від 30.09.2015 №763 та «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 №1013 затверджено нові схеми посадових окладів працівників прокуратури, тому 29.06.2017 вона звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку їй пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури та надала довідку за №18-271 від 16.06.2017, однак позивачу було відмовлено у проведені перерахунку посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, а також послався на те, що з 01.06.2015 скасовані норми щодо призначення та перерахунку раніше призначених пенсій, зокрема відповідно до Закону України «Про прокуратуру», та позивач вважає та рішення відповідача є незаконним та необгрунтованими, оскільки воно суперечить Конституції України та порушує її права.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлена належним чином, надіслав на адресу суду заперечення проти позову, просив відмовити, оскільки вважає безпідставними доводи позивача щодо спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону України «Про прокуратуру» в редакції станом на рік призначення пенсії, так як на час її звернення про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша норма Закону. Відсутність на час звернення затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій прокурорсько-слідчим працівниками, не є доказом неправомірності дій управління.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в прокуратурі Рівненської області на посаді старшого прокурора прокуратури їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру» в розмірі 80% від розміру місячної заробітної плати. Зазначене не заперечується відповідачем.

У зв'язку з підвищенням посадових окладів працівників органів прокуратури, позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії, виходячи із розміру 80% від суми заробітної плати, визначеної у довідці прокуратурі Рівненської області на посаді від 16.06.2017 №18-271 (а.с. 12).

Листом від 04.07.2017 №2106 Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку раніше призначеної пенсії, у зв'язку з відсутню законних підстав для проведення зазначеного перерахунку пенсії (а.с. 13).

Відповідь пенсійного органу обґрунтована тим, що п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус судді», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податковго та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, таким чином з 01.06.2015 відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівниками прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. В даний час відсутнє окреме рішення Кабінету Міністрів України про умови та порядок перерахунку пенсій відповідно до зазначеного Закону, тому підстав для перерахунку пенсії за заявою від 29.06.2017 відповідно до довідки від 16.06.2017 №18-271 (а.с. 13).

Не погоджуючись з відмовою відповідача здійснити перерахунок пенсії, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 визначалися Законом України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру», відповідно до ст. 50-1 якого позивачу призначено пенсію.

Частина 18 ст. 50-1 цього Закону у редакції, чинній до 01.01.2015 передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі по тексту - Закон №76-VIII), яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру» викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01.01.2015 делегував Уряду.

У свою чергу, Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

15.07.2015 набрав чинності Закон України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру», згідно з Прикінцевими положеннями якого, визнано таким, що втратив чинність Закон України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру», крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абзацу 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч.ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів.

Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її п. 6 застосовується з 01.12.2015 не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Водночас, положення Закону України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», якими ч. 18 ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру» та ч. 20 ст. 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України.

Тобто, в наступному законодавство, зокрема і ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру», яка регулювала порядок перерахунку пенсій, змінилось і станом на момент звернення позивача до пенсійного органу не регламентувало, ані права позивача на перерахунок її пенсії, ані порядку і умов здійснення такого перерахунку.

При цьому, суд зазначає, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Отже, суд звертає увагу позивача, що на момент звернення останньої до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України умови та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Аналогічний правовий висновок зазначено в постановах Верхового Суду від 27.03.2018 по справі № 127/11766/16-а та 11.04.2018 у справі № 766/13021/16-а.

Суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Європейський суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зіна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку, відсутні правові підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог підстави, передбачені статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України для розподілу судових витрат, відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 72-73, 76-77, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

у позовних вимогах ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 27.03.2019.