Справа № 200/3270/19-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 р. Справа№200/3270/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Статус Донбасу до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання неправомірними, протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 10.12.2018 року за виконавчими провадженнями № 50982634, № 50787764, № 50714696, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Статус Донбасу звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про стягнення виконавчого збору від 10.12.2018 року за виконавчими провадженнями № 50982634, № 50787764, № 50714696.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанови про відкриття виконавчих проваджень № 50982634, № 50787764, № 50714696 та постанови про стягнення виконавчого збору за вказаними провадженнями товариство не отримувало. Крім того, позивач зазначає, що в межах виконавчих проваджень № 50982634, № 50787764, № 50714696 будь-яких виконавчих дій щодо примусового виконання не проводилось, а тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору з позивача. Водночас, представник Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Статус Донбасу зауважує, що виконавче провадження № 50714696 взагалі повинно було закінчено на підставі п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Так, вказане виконавче провадження відкрито на підставі наказу від 04.12.2015 року, виданого на виконання рішення Господарського суду Донецької області по справі № 905/1992/15 від 17.11.2015 року. Натомість, вказане судове рішення було змінено постановою Донецького апеляційного господарського суду та, в подальшому, видано новий наказ від 14.03.2016 року та на підставі нього видано інше виконавче провадження № 50982634. Вважаючи протиправними постанови відповідача про стягнення виконавчого збору від 10.12.2018 року за виконавчими провадженнями № 50982634, № 50787764 та № 50714696, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відвідачем надано відзив на позовну заяву відповідно до якого, в рамках виконавчих проваджень державним виконавцем було здійснено дії, спрямовані на виконання наказів господарського суду. Крім того, представник відповідача вважає, що винесення постанов про стягнення виконавчого збору прямо передбачено нормами чинного законодавства, а тому є обовязком державного виконавця. З огляду на наведене, представник Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області просить відмовити у задоволення позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Статус Донбасу до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання неправомірними, протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 10.12.2018 року за виконавчими провадженнями № 50982634, № 50787764, № 50714696, - залишено без руху. Надано Товариству з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Статус Донбасу строк - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду: клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 01.04.2019 року клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, - задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк. Прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Статус Донбасу» до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання неправомірними, протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 10.12.2018 року за виконавчими провадженнями № 50982634, № 50787764, № 50714696 та відкрито провадження по справі № 200/3270/19-а. Призначено судове засідання по адміністративній справі № 200/3270/19-а за правилами загального позовного провадження на 10 годину 00 хвилин 09.04.2019 року у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 84122, Донецька обл., м. Словянськ, вул. Добровольського, 1. Витребувано у Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області матеріали виконавчих проваджень № 50982634, № 50787764 та № 50714696.

У судове засідання представники позивача та відповідача не зявились, а тому розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Статус Донбасу» (), місцезнаходження юридичної особи: 83076, Донецька обл., місто Донецьк, вулиця Ромена Ролана, будинок 18 (а.с. 41-42).

На примусовому виконанні Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебувало зведене виконавче провадження № 51939617, де боржником було Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Статус Донбасу».

До складу вказаного зведеного виконавчого провадження входили, зокрема, наступні виконавчі провадження:

· № 50714696, яке відкрито на підставі наказу по справі № 905/1992/15 від 04.12.2015 року, який виданий Господарським судом Донецької області про стягнення на користь ПАТ «Український Бізнес банк» заборгованості у розмірі 104 109,35 грн. (а.с.11, 61);

· № 50982634, яке відкрито на підставі наказу по справі № 905/1992/15 від 14.03.2016 року, що виданий Господарським судом Донецької області про стягнення на користь ПАТ «Український Бізнес банк» заборгованості у розмірі 440 783, 35 грн. (а.с.12, 53);

· № 50787764, яке відкрито на підставі наказу по справі № 908/4494/15 від 16.11.2015 року, що виданий Господарським судом Донецької області про стягнення на користь ПАТ «Український Бізнес банк» заборгованості у розмірі 338 794, 33 грн. (а.с.10, 57).

В рамках вказаних виконавчих проваджень відбулась заміна стягувача з ПАТ «Український Бізнес банк» на ОСОБА_1, про що свідчать постанови про заміну сторони виконавчого провадження (а.с.56, 63, 64).

Крім того, в рамках зведених виконавчих проваджень з метою виконання рішення суду державним виконавцем на підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» скеровані запити до обліково-реєстраційних установ.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником не зареєстровано майно (а.с.74).

Станом на 03.12.2018 року відповідно до відповіді регіонального сервісною центру 1443 МВС України за боржником зареєстровано наступні транспортні засоби: ТОYОТА САМRY нз: АН0034ІХ та Lexus GS250 нз: АН0021КЕ (а.с.71).

Державним виконавцем накладено арешт на вказані транспорті засоби та оголошено у розшук майно боржника.

За даними Державної фіскальної служби України у боржника відкрито рахунок у АТ «Укрсоцбанк».

За інформацією АТ «Укрсоцбанк» відсутні грошові кошти на рахунках боржника (а.с.68-70).

Водночас, державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти боржника, що розміщені на банківському рахунку (а.с.72-73).

Вказані виконавчі провадження на час розгляду справи завершені у звязку із надходженням до органу примусового виконання заяв стягувача від 13.11.2018 року, про що свідчить інформація про виконавчі провадження, яка наявна в Єдиному реєстрі виконавчих проваджень, а також постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.11.2018 року по виконавчими провадженням № 50982634, № 50787764, № 50714696 (а.с.13-20).

В подальшому, за виконавчими провадженнями № 50982634, № 50787764, № 50714696 старшим державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 10.12.2018 року було винесено постанови про стягнення виконавчого збору з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Статус Донбасу» у розмірах 44 078, 34 грн, 33 879, 43 грн, 10 410, 95 грн відповідно (а.с.21-23).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV, так і Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ, виконавче провадження визначається як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що виконавчі провадження № 50982634, № 50787764, № 50714696 було розпочато за під час дії Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІV, а спірні постанови від 10.12.2018 року винесені у період дії Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VІІІ).

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VІІІ, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином норми Закону № 606-ХІV застосовуються до виконавчих дій, які були розпочаті до 05.10.2016 року, а норми Закону № 1404-VІІІ до виконавчих дій, які були розпочаті після 05.10.2016 року.

Відповідно до ст. 13 Закону № 1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, прийняття державним виконавцем певного процесуального акту, який має індивідуальний та самостійний характер, підпадає під поняття «виконавча дія».

Таким чином суд зазначає, що винесення спірних постанов є окремою виконавчою дією, яка здійснена виконавцем після 05.10.2016 року (набрання чинності Законом № 1404-VІІІ), а тому державний виконавець повинен був керуватись нормами Закону № 1404-VІІІ.

Як вбачається зі спірних постанов - така виконавча дія як винесення постанови про стягнення виконавчого збору (стягнення виконавчого збору) була розпочата та закінчена 10.12.2018 року, після заміни сторони виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу, тобто до такої виконавчої дії повинні бути застосовані норми Закону № 1404-VІІІ.

Законом № 1404-VІІІ змінено правовий статус виконавчого збору.

Приписами ст. 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Водночас, ч.9 ст.27 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.40 Закону № 1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених судом обставин справи, суд зазначає, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору належать до виду відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку. Прийнята державним виконавцем постанова про стягнення з боржника виконавчого збору, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно стягнуто виконавчий збір за виконавчими провадженнями № 50982634 та № 50787764, оскільки у встановлений постановами про відкриття виконавчого провадження строк рішення боржником виконано не було. Суд завертає увагу, що позивач виконав вимоги стягувача після спливу більш ніж двох років після відкриття виконавчого провадження.

Натомість, суд погоджується із доводами позивача щодо протиправності винесеної відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 50714696, з огляду на наступне.

Так, виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження № 50714696, видано на підставі рішення Господарського суду Донецької області по справі № 905/1992/15 від 17.11.2015 року (а.с.11). Згідно вказаного рішення суду, було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Статус Донбасу заборгованість за процентами в розмірі 88 481, 99 грн., заборгованість за комісіями в розмірі 15 627, 36 грн. (а.с.36-37).

Але, вказане судове рішення постановою Донецького апеляційної господарського суду по справі № 905/1992/15 від 22.02.2016 року було скасовано в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № КТДЕЮ/321883.10 від 25.04.2013 року у розмірі 336 674, 00 грн з прийняттям нового рішення про задоволення вимоги у цій частині (а.с.32-35). На підставі зазначеної постанови суду 14.03.2016 року було видано новий наказ Господарського суду Донецької області, де зазначена заборгованість за основним боргом 336 674, 00 грн, заборгованість за процентами у розмірі 88 481, 99 грн. та заборгованість за комісіями у розмірі 15 627, 36 грн. Всього на загальну суму 440 783, 35 грн (а.с.12).

Таким чином, суд погоджується, що в даному випадку має місце подвійне стягнення вказаного боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Статус Донбасу та порушення вимог Закону про не закінчення зазначеного виконавчого провадження № 50714696, з послідуючим протиправним стягненням з Товариства виконавчого збору.

Разом з тим суд зазначає, що позивач просить визнати протиправними та неправомірними спірні постанови.

Суд зауважує, що вказані поняття є тотожними.

Натомість, відповідно до ст.245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне визнати протиправною постанову про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 50714696 та скасувати її.

Водночас, стосовно посилання позивача на неотримання копій постанов про відкриття виконавчих проваджень, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що дійсно ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІV визначено порядок надсилання документів виконавчого провадження.

Так, копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Проте, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Статус Донбасу зареєстроване в якості юридичної особи за адресою: 83076, Донецька обл., місто Донецьк, вулиця Ромена Ролана, будинок 18.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (із наступними змінами) м. Донецьк, є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того, відповідно до листа Донецької дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 27 листопада 2014 року № 7/1-2314, приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей припинено.

Отже, у державного виконавця була відсутня можливість направити постанови про відкриття виконавчого провадження позивачу.

Водночас, суд звертає увагу, що в Україні існує загальнодоступна автоматизована система виконавчого провадження, яка розміщена на веб-сайті: asvpweb.minjust.gov.ua.

Отже, у позивача була можливість ознайомитись із відкритими відносно нього виконавчими провадженнями у вказаній автоматизованій системі.

Крім того, вказані виконавчі провадження було відкрито на виконання рішень Господарського суду, а тому суд вважає, що позивач не виявив належної зацікавленості у розгляді своєї справи протягом тривалого терміну.

З огляду на наведене, суд не вбачає у діях відповідача порушень чинного законодавства в цій частині.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини пятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Статус Донбасу до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в частині визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 10.12.2018 року за виконавчим провадженням № 50714696.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Так, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн. (а.с.4).

Статтею 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, стягненню на користь позивача з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 156, 16 грн.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 241-246, 250-251, 257-263, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Статус Донбасу (, 83076, Донецька обл., місто Донецьк, вулиця Ромена Ролана, будинок 18) до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (, 84333, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Академічна, будинок 20) про визнання неправомірними, протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 10.12.2018 року за виконавчими провадженнями № 50982634, № 50787764, № 50714696, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 10.12.2018 року, винесену в рамках виконавчого провадження № 50714696 старшим державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2

В решті заявлених вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Статус Донбасу суму сплаченого судового збору у розмірі 156, 16 грн (сто пятдесят шість гривень шістнадцять копійок).

Повний текст рішення складено 09.04.2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Голуб В.А.