Справа № 720/95/19
Суддя: Вівчар Г. А.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/95/19
Провадження № 2-а/720/2/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2019 року м. Новоселиця
Новоселицький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,
сторін по справі: позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Новоселиця адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції у Волинськогї області,
- про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд, -
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому зазначив, що 05 січня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції Волинської області лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП відносно нього яке він вважає таким що винесено безпідставно в супереч вимогам нормам КУпАП.
Позивач просить суд визнати дану постанову незаконною та скасувати посилаючись на те, що він у відповідності до вимог ч.2 ст.21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не зобовязаний був предявити працівнику поліції страховий поліс. Інспектор поліції у постанові не зазначив законні підстави для його зупинки які надавали йому право вимагати предявлення страхового полісу. Тому вважає дану постанову такою, що не відповідає вимогам закону.
Позивач просить суд з врахуванням зазначених порушень допущених працівниками патрульної поліції визнати дії такими що суперечать вимогам закону та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та суду додатково пояснив, що 05 січня 2019 року приблизно о 12 годину 20 хвилин на автодорозі сполучення Чернівці м. Хотин Чернівецька область поблизу м. Хотин був зупинений працівниками поліції по причині того, що у нього не було включено ближнього світла фар. Дане правопорушення він визнав в повному обсязі та погодився, що допустив таке правопорушення. Після винесення працівником поліції ОСОБА_3 постанови за ст..122 КУпАП та накладання на нього адміністративного стягнення в розмірі 425 грн.. Працівники поліції почали вимагати у нього надати посвідчення водія, талон проходження техогляду транспортного засобу та договір на обовязкове страхування цивільної правової відповідальності власника транспортного засобу. Він зазначив, що вони не мають право у нього вимагати дані документи та працівники поліції а саме ОСОБА_3 оформив на нього другу постанову про притягнення до адміністративної відповідальності вже за ч.1 ст.126 КУпАП але від імені ОСОБА_2, копію якої йому було вручено без підпису працівника поліції. Позивач вважає, що працівниками поліції порушено вимоги ст..36 КУпАП щодо розгляду правопорушень допущених ним. Тому просить суд скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.
Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні не зявився і не повідомив суд про причину своєї не явки.
Представник відповідача в судовому засіданні не зявився але подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 було те , що позивач рухався без увімкненого світла фар або денних ходових вогнів поза населеним пунктом. Факт порушення позивачем ПДР і надав право працівнику поліції вимагати у нього документи що посвідчують право керування транспортним засобом.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наданий відзив на позовну заяву, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних правових підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 05 січня 2019 року о 12.35 годині постановою ОСОБА_5 ЕАВ №839228, поблизу м. Хотин на автодорозі Н03-3-12км було накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП на ОСОБА_5 в розмірі 425 грн..
ОСОБА_2 05 січня 2019 року о 12.53 години постановою серії ЕАВ №839292 за ч.1 ст.126 КУпАП поблизу м. Хотин на автодорозі Н03-3-04км було накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_5 в розмірі 425 грн..
З переглянутого відеозапису з бодікамери працівника поліції вбачається, що 05 січня 2019 року приблизно о 12.20 годині ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції по причини, що не було увімкненого світла фар поза несеним пунктом. З даного приводу працівником поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.. Після оголошення даної постанови. Цей же працівник поліції (ОСОБА_3В.) просить ОСОБА_5 надати йому для перевірки поліс договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, ОСОБА_5 відмовляється надати даний договір та у звязку з чим цей же працівник поліції ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч.1 ст..126 КУпАП, ОСОБА_2 в цей час знаходиться поряд, дану постанову не підписує, вона оголошується ОСОБА_5, працівником поліції ОСОБА_3 та йому вручається.
З отриманого листа від Управління національної поліції в Чернівецькій області від 27 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювали патрулювання на території Чернівці-Атаки траса Н-03 у складі одного екіпажу.
Відповідно до п.п. «г» п.2.1 та п.2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил а також передати для перевірки договір обовязкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу.
За змістом ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейській може зупиняти транспортні засоби не лише, якщо водій порушив Правила дорожнього руху а і у випадках, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.
Законом України «Про Національну поліцію» статтею 32 передбачено право працівника поліції вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадках якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
При цьому жодного нормою законодавства не надано право водію відмовитися від виконання заданих обовязків. В тому числі з підстав безпідставної зупинки його транспортного засобу. За загальним правилом водій має спочатку виконати вимоги працівника поліції а потім не позбавлений права оскаржити відповідні дії працівника поліції.
Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифікату Зелена карта), за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірів двадцяти пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Підсумовуючи викладене суд вважає, що факт правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП доказується відеозаписом з бодікамери працівника поліції.
Згідно з ч.2 ст..36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Суд вважає, що правовий статус відповідного субєкта особи яка виявила правопорушення, тобто інспектор фактично має забезпечити правопорушнику комплекс гарантованих йому прав та розглянути справу на основі оцінки доказової бази.
За загальним правилом розгляд справи починається оголошенням про те, яка справа розглядається, зясовується хто прибув на розгляд справи, встановлюються анкетні дані особи, яка притягується до відповідальності, розяснюються її права. Надається можливість подати докази, заявити клопотання.
Якщо особа заявляє обґрунтовані клопотання про ознайомлення зі справою, про допуск захисника, про ознайомлення зі справою, про приєднання доказів тощо, то ці клопотання мають буті розглянуті а права особи, яка притягується до відповідальності, забезпечені.
Лише після цього особа, яка розглядає справу, має оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Це пов'язано з тим, що силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Негайний розгляд справи без складання адміністративного протоколу чи документування у інший спосіб того, що розгляд справи відбувся з дотриманням прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також ставить під сумнів правомірність винесеної постанови, що є самостійною підставою для визнання її протиправною та скасування.
Отже, з наведених норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов'язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.
Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб'єкта владних повноважень.
В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).
В даному випадку, встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття.
Грубе порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності на думку суду є самостійною підставою для скасування спірної постанови.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд не вбачає підстав для скасування постанови та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу у звязку зі спливом строків притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачені статтею 38 КУпАП.
Враховуючи наведене суд ухвалює рішення, яким скасовує спірну постанову.
Керуючись ст.ст. 5,8,9,44,77,132,139,243,255,286,295 КАС України, суд,-
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №839292 від 05 січня 2019 року про накладання адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАп відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.