Справа № 640/22231/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 березня 2019 року № 640/22231/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., за участі секретаря судового засідання Яцеленко Ю.О., представників позивача Воїної С.М. (довіреність від 25.01.2019 року №13-ЮД1), Горецької М.В. (ордер серії КС №451287 від 23.01.2019 року), представників відповідача Боровського В.А. (довіреність від 12.12.2018 року №14533/9/28-10-10-18), Кальковця В.Л. (довіреність від 11.02.2019 року №1507/9/28-10-10-02), вирішивши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.10.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі також - позивач, ПАТ «Універсал Банк», Банк) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовними вимогами до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі також - відповідач, ОВПП ДФС), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати у повному обсязі податкові повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, а саме: від 10.10.2018 року № на загальну суму 28 628,20 грн.; від 10.10.2018 року № на загальну суму 71 570,50 грн.; від 10.10.2018 року № на загальну суму 40 356,20 грн.; від 10.10.2018 року № на загальну суму 961 860,00 грн.;

- визнати частково протиправним та скасувати частково податкове повідомлення - рішення від 10.10.2018 року № в сумі 110 987 422,72 грн.;

- визнати частково протиправним та скасувати частково податкове повідомлення - рішення від 10.10.2018 року № в сумі 9 250 669,37грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю висновків акту перевірки Офісу ВПП від 19.09.2018 року № 2753/28-10-43-01/21133352 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Універсал Банк» (код за ), з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, валютного за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.03.2018 року», які покладено в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.01.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.01.2019 року.

Через канцелярію суду 21.01.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з огляду на те, що в ході проведеної документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Універсал Банк» за період діяльності з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року встановлено факти порушення позивачем вимог податкового законодавства у зв'язку з тим, що: позивачем не визначено суму податкового зобов'язання у частині не нарахування, не утримання та не сплати податку на доходи фізичних осіб з сум інших доходів, отриманих фізичними особами у вигляді самостійного погашення Банком їх кредитної заборгованості за рахунок коштів EUROBANK ERGASIAS S.A. на загальну суму 349 999 838,24 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 110 987 422,72 грн., з яких, за основним зобов'язанням 62 999 970,88 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 15 749 992,72 грн.; пеня 32 222 260,37 грн., чим порушено підпункт 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 з урахуванням підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, пункту 171.2. статті 171 Податкового кодексу України; позивачем не нараховано та не сплачено до бюджету військовий збір з сум інших доходів, отриманих фізичними особами у вигляді самостійного погашення Банком їх кредитної заборгованості за рахунок коштів EUROBANK ERGASIAS S.A на загальну суму 349 999 838,24 грн., що призвело до заниження військового збору у загальному розмірі 9 248 951,68 грн., з яких, за податковим зобов'язанням 5 249 997,57 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 312 499,39 грн.; пеня 2 685 188,36 грн., чим порушено підпункт 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України з урахуванням підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, пункту 171.2. статті 171 Податкового кодексу України; позивачем порушено вимоги пункту 69.2 статті 69 Податкового кодексу України з урахуванням пункту 2.1 Розділу 2 Порядку №853 та пункту 1 Розділу 2 Порядку №721 в частині несвоєчасного повідомлення контролюючих органів про відкриття/закриття рахунків платників податків, внаслідок чого, податковим органом застосовано штрафні санкції у розмірі 961 860,00 грн.; позивачем порушено вимоги пункту 69.4 статті 69 Податкового кодексу України про здійснення видаткових операцій за рахунками платників податків до отримання повідомлення контролюючого органу про взяття рахунків на облік у контролюючих органах, внаслідок чого податковий орган застосував штрафні санкції у розмірі 40 356,20 грн.

Вважаючи висновки контролюючого органу законними та обґрунтованими, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Через канцелярію суду 24.01.2019 року позивачем подано клопотання про заявлення витрат на професійну правничу допомогу.

У підготовче засідання 24.01.2019 року прибули представники сторін.

Під час підготовчого засідання представником позивача заявлено клопотання про оголошення перерви з метою подання відповіді на відзив.

З'ясувавши думку представника відповідача, який проти задоволення клопотання не заперечував, судом оголошено перерву у судовому засіданні до 07.02.2019 року та встановлено строк представнику позивача подати відповідь на відзив до 31.01.2019 року.

Через канцелярію суду 30.01.2019 року позивачем подано відповідь на відзив.

У підготовче засідання 07.02.2019 року прибули представники позивача та відвідача.

У підготовчому судовому засіданні 07.02.2019 року судом поставлено на обговорення питання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Сторони проти закриття підготовчого провадження не заперечували.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 28.02.2019 року.

Відповідно до Довідки секретаря судового засідання від 28.02.2019 року, справи, призначені до слухання суддею Маруліною Л.О. на 28.02.2019 року знято з розгляду у зв'язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Про наступну дату судового засідання, 21.03.2019 року, учасників справи повідомлено у порядку, передбаченому статтею 124 Кодексу адміністративного судочинства України.

Через канцелярію суду 20.03.2019 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить зменшити позовні вимоги шляхом залишення без розгляду позовних вимог в частинах: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.10.2018 року № в сумі 26 628,20 грн. та від 10.10.2018 року № на суму 71 570,50 грн.

З огляду на технічну помилку у позовній вимозі визнати частково протиправним та скасувати частково податкове повідомлення - рішення від 10.10.2018 року № в сумі 9 250 669,37грн. (в частині зазначення суми), просить зменшити позовні вимоги шляхом зазначення суми 9 248 951,68 грн.

У судовому засіданні 21.03.2019 року, у яке прибули представники сторін, клопотання позивача про зменшення позовних вимог прийнято, розпочато розгляд справи по суті та на стадії закінчення з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, оголошено перерву до 25.03.2019 року.

У судове засідання 25.03.2019 року прибули представники сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2019 року заяву ПАТ «Універсал Банк» про зменшення позовних вимог щодо залишення позовних вимог в частині без розгляду задоволено. Позовні вимоги в частинах: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.10.2018 року № в сумі 26 628, 20 грн. та від 10.10.2018 року № на суму 71 570, 50 грн. залишено без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 25.03.2019 року проголошено вступну та резолютивні частини рішення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Між АТ «Універсал Банк» та EUROBANK ERGASIAS S.A. (Греція) укладено Договір міжбанківського вкладу (депозиту) Депозитна лінія від 30.11.2007 року, згідно з яким EUROBANK ERGASIAS S.A. розміщено депозит на загальну суму 537 000,00 грн. доларів США та 21 708 000,00 швейцарських франків, що підтверджується заявою-підтвердженням розміщення депозиту від 27.12.2011 року №360628, заявою-підтвердженням розміщення депозиту від 27.12.2011 року №360631, заявою-підтвердженням розміщення депозиту від 27.12.2011 року №360622.

27.12.2011 року між АТ «Універсал Банк» (Заставодержатель) та EUROBANK ERGASIAS S.A. (Заставодавець) укладено договори застави майнових прав №1, №15 та №16, згідно з якими Заставодавцем передано в заставу Заставодержателю майнові права на депозитний вклад з метою забезпечення виконання фізичними особами-позичальниками зобов'язань за кредитами, що отримані в АТ «Універсал Банк».

01.06.2016 року АТ «Універсал Банк» направлено Повідомлення №1897ГО до EUROBANK ERGASIAS S.A.

05.07.2016 року між АТ «Універсал Банк» та EUROBANK ERGASIAS S.A. укладено Договір про задоволення вимог заставодержателя.

29.07.2016 року між АТ «Універсал Банк» та EUROBANK ERGASIAS S.A. укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого всі права та вимоги Сторони 2 (АТ «Універсал Банк»), отримані нею внаслідок повного погашення Стороною 1 (EUROBANK ERGASIAS S.A.) заборгованості Боржника за Кредитним договором на загальну суму: 5 687 161,30 (п'ять мільйонів шістсот вісімдесят сім тисяч сто шістдесят один) долар США 30 центів; 8 040 501,33 (вісім мільйонів сорок тисяч п'ятсот один) швейцарський франк 33 сантими; 3 832 394,52 (три мільйони вісімсот тридцять дві тисячі триста дев'яносто чотири) гривні 52 копійки, зокрема права вимоги за договорами забезпечення укладеними на забезпечення виконання боржником Кредитного договору, а також права вимоги, отримані Стороною 2 за Договором про задоволення вимог заставодержателя, вважаються переданими (відступленими) від Сторони 2 до Сторони 1 з моменту підписання цього Договору.

За договором про задоволення вимог заставодержателя до Сторони 1 (EUROBANK ERGASIAS S.A.) переходять права вимоги Сторони 2 (АТ «Універсал Банк») зазначені у пункті 2.1. цього Договору в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Універсал Банк» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, валютного за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.03.2018 року», складено акт перевірки від 19.09.2018 року № 2753/28-10-43-01/21133352.

Відповідно до висновків цього акту встановлено порушення позивачем підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 з урахуванням підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, пункту 171.2. статті 171 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 110 987 422,72 грн., з яких, за основним зобов'язанням 62 999 970,88 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 15 749 992,72 грн., пеня 32 222 260,37 грн.; заниження військового збору у загальному розмірі 9 248 951,68 грн., з яких, за податковим зобов'язанням 5 249 997,57 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 312 499,39 грн.; пеня 2 685 188,36 грн.; порушення позивачем пункту 69.2 статті 69 Податкового кодексу України з урахуванням пункту 2.1 Розділу 2 Порядку №853 та пункту 1 Розділу 2 Порядку №721, внаслідок чого, податковим органом застосовано штрафні санкції у розмірі 961 860,00 грн.; порушення позивачем пункт 69.4 статті 69 Податкового кодексу України про здійснення видаткових операцій за рахунками платників податків до отримання повідомлення контролюючим органом про взяття рахунків на облік у контролюючих органах, внаслідок чого податковим органом застосовано штрафні санкції у розмірі 40 356,20 грн.

Наведені висновки акту перевірки мотивовані наступним.

Під час перевірки встановлено, що 05.07.2016 року АТ «Універсал Банк» здійснено списання грошових коштів з балансових рахунків 1613*** (довгострокові вклади (депозити) інших банків) EUROBANK ERGASIAS S.A. на загальну суму 13 650 944,24 грн. швейцарських франків та 76 384,55 доларів США (що в еквіваленті на дату такого списання складає 349 999 838,24 грн.) в погашення кредитної заборгованості фізичних осіб.

У зв'язку з цим, контролюючий орган дійшов до висновків про нарахування податку на дохід фізичних осіб за ставкою 18 відсотків, нарахування утримання, та сплату до бюджету військового збору.

В ході проведеної перевірки встановлено, що АТ «Універсал Банк» направлялися повідомлення про відкриття/закриття рахунків клієнтів в електронному вигляді до контролюючих органів у районах, а повідомлення про відкриття/закриття власних кореспондентських рахунків - до контролюючих органів за основним місцем обліку Банку.

Згідно з наданою в ході перевірки інформації про відкриття/закриття рахунків, встановлено порушення строків подання, у зв'язку з чим контролюючим органом застосовано штрафні санкції.

На підставі цього акту перевірки (з урахуванням результатів розгляду заперечень позивача на вказаний акт), Офісом ВПП ДФС прийнято податкові повідомлення - рішення про нарахування ПДВ, ПДФО, військового збору, застосування штрафних санкцій: від 10.10.2018 року № на загальну суму 110 987 422,72 грн.; від 10.10.2018 року № на загальну суму 9 248 951,68 грн.; від 10.10.2018 року № на загальну суму 40 356,20 грн.; від 10.10.2018 року № на загальну суму 961 860,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження платником податків цих повідомлень-рішень, прийнятих на підставі акту перевірки від 19.09.2018 року № 2753/28-10-43-01/21133352, Державною фіскальною службою останні залишено без змін.

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними, та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та пояснення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - Податковий кодекс України), яким, зокрема, встановлено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 162.1. статті 162 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно з підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 податкового кодексу України Об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до пункту 164.1. статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів 164.1.2. та 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: інші доходи, крім визначених у статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 167.1. статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1. статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 171.2 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України) виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернено стягнення.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законом України від 18.11.2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1255) визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Статтею 24 Закону №1255 визначено можливі способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження - звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Порядок позасудового стягнення на право грошової вимоги врегульовано статтею 26 Закону №1255, у якій передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги.

Таким чином, позивачем використано своє право на позасудовий спосіб врегулювання простроченої заборгованості та укладено Договір про задоволення вимог заставодержателя. У зазначеному Договорі Сторонами визначено, що Заставодавець передає, а Заставодержатель приймає належне Заставодавцю право вимоги повернення коштів (депозиту), згідно з укладеним 30.11.2007 року між Заставодавцем та Заставодержателем Договором Міжбанківського вкладу (депозиту) «Депозитна лінія».

Стаття 512 ЦК України передбачає підстави для заміни кредитора у зобов'язанні: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3)виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Стаття 514 ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Глава 50 ЦК України «Припинення зобов'язання» наводить перелік підстав, за наявності яких зобов'язання припиняється, зокрема, належним виконанням, прощенням боргу, переданням відступного, зарахуванням зустрічних позовних вимог тощо. Ані ЦК України, ані будь-який інший законодавчий акт не містить такої підстави для припинення зобов'язання як виконання зобов'язання майновим поручителем. Навпаки, ЦК України прямо передбачає, що в результаті виконання обов'язку боржника заставодавцем відбувається заміна кредитора у зобов'язанні.

Таким чином, виходячи з системного аналізу зазначених норм права, суд приходить до висновку, що зобов'язання Боржників за Кредитними договорами не припинилися в результаті задоволення вимог ПАТ «Універсал Банк» за рахунок предмету застави, а заміна кредитора (ПАТ «Універсал Банк») на компанію EUROBANK ERGASIAS S.A у Кредитних договорах відбулася в силу прямої вказівки закону через процедуру позасудового звернення стягнення на грошові права вимоги та не потребувала укладення будь-яких договорів про відступлення/купівлю-продаж/заміну прав тощо.

Реєстрація договору відповідно до Положення «Про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам», затвердженого Постановою Правління НБУ від 17.06.2004 року №270 (далі - Постанова №270), не вимагається, так як пунктом 1.19 Постанови № 270 передбачено, що резидент-позичальник зобов'язаний зареєструвати договір про одержання кредиту в іноземній валюті у разі відступлення первісним кредитором нерезиденту права вимоги за цим кредитом, за винятком випадку необхідності реєстрації договору до фактичного одержання резидентом-позичальником коштів за кредитом у частині коштів, одержаних резидентом-позичальником від уповноваженого банку - первісного кредитора. Крім того, платіжні операції резидента-позичальника з нерезидентом за кредитним договором (з урахування змін, у тому числі за відступлення права вимоги), здійснюються лише після його реєстрації Національним банком.

Тобто, згідно з пунктом 1.19. Постанови №270 вимога щодо обов'язкової реєстрації договору раніше фактичного одержання резидентом-позичальником коштів за кредитом не застосовується до випадків відступлення права вимоги за кредитним договором між уповноваженим банком та нерезидентом. В даному випадку Постанова №270 встановлює обмеження тільки на здійснення платіжних операцій резидента-позичальника з нерезидентом за кредитним договором без реєстрації договору Національним банком.

Крім того, даний пункт Постанови № 270 передбачає обов'язковість реєстрації саме договору про відступлення права вимоги за кредитом, а укладення договору передбачає перехід права внаслідок вільного волевиявлення сторін.

Крім того, ненадання документів, що засвідчують отримане новим кредитором право вимоги до Боржників, не є підставою для недійсності (оспорюваності) переходу права вимоги до нового кредитора, враховуючи умови статті 204 ЦК України, згідно з якими правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним - неотримання компанією EUROBANK ERGASIAS S.A документів, що засвідчують отримане нею права вимоги до Боржників не може бути підставою для недійсності (оспорюваності) переходу права вимоги до компанії EUROBANK ERGASIAS S.A.

Відповідно до підпункту 165.1.2. пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу об'єктом оподаткування резидента - фізичної особи є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Зважаючи на те, що внаслідок погашення кредитної заборгованості Боржників за рахунок майна компанії EUROBANK ERGASIAS S.A., як заставодавця, з урахуванням умов пунктів 1.5.-1.6. Договору про задоволення вимог заставодержателя та абзацу 5 статті 20 Закону України від 02.10.1992 року № 2654-XI «Про заставу» (із змінами і доповненнями), пункту 1 частини третьої статті 512, статті 514 ЦК України, компанією EUROBANK ERGASIAS S.A. набуто прав нового кредитора, а у Боржників не виникло доходу у розумінні пункту 14.1.54. Податкового кодексу України, оскільки у Боржників залишились невиконані грошові зобов'язання, а отже у Банку не виникло обов'язку з нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб.

Аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного адміністративного суд Верховного Суду від 07.08.2018 року у справі №2а-7551/11/2670 та постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2018 року у справі №820/4097/17.

Відповідно, нарахування грошового зобов'язання в цій частині є неправомірним та підлягає скасуванню.

З тих же підстав підлягає скасуванню і податкове повідомлення-рішення в частині визначення Позивачу грошового зобов'язання зі сплати військового збору, штрафу та пені.

З урахуванням лише часткового оскарження позивачем сум грошового зобов'язання за оскаржуваними повідомленнями-рішеннями та висновку суду про безпідставність нарахування грошового зобов'язання за правовідносинами Банку з компанією EUROBANK ERGASIAS S.A., сума застосованого штрафу у розмірі 25% також підлягає скасуванню, а суми застосованих штрафів у розмірі 50% та 75 % підлягають перерахуванню на 25% та 50% відповідно.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в акті перевірки висновок контролюючого органу про порушення підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України з урахуванням підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, пункту 171.2. статті 171 Податкового кодексу України є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи, а винесені на його підставі спірні податкові повідомлення-рішення від 10.10.2018 року № на загальну суму 110 987 422,72 грн., з яких за основним зобов'язанням 62 999 970,88 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 15 749 992,72 грн.; пеня 32 222 260,37 грн. та № на загальну суму 9 248 951,68 з яких, за податковим зобов'язанням 5 249 997,57 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 312 499,39 грн.; пеня 2 685 188,36 грн., підлягають частковому скасуванню.

Крім іншого, в Акті перевірки встановлено порушення позивачем вимог пункту 69.2 та пункту 69.4 статті 69 Податкового кодексу України в частині своєчасності повідомлення Банком про відкриття /закриття кореспондентських рахунків та здійснення видаткових операцій за рахунками платників податків до отримання повідомлення контролюючого органу про взяття рахунків на облік в контролюючих органах.

Так, відповідно до пункту 69.2 статті 69 Податкового кодексу України банки та інші фінансові установи зобов'язані надіслати повідомлення про відкриття або закриття рахунка платника податків - юридичної особи, у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, чи самозайнятої фізичної особи до контролюючого органу, в якому обліковується платник податків, у день відкриття/закриття рахунка.

У разі відкриття або закриття рахунка платника податків - банку, у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, повідомлення надсилається в порядку, визначеному цим пунктом, лише в разі відкриття або закриття кореспондентського рахунка.

У разі відкриття або закриття власного кореспондентського рахунка банки зобов'язані надіслати повідомлення до контролюючого органу, в якому обліковуються, в строки, визначені цим пунктом.

Згідно з пунктом 69.4 статті 69 Податкового кодексу України датою початку видаткових операцій за рахунком платника податків, визначеного пунктом 69.1 цієї статті (крім банку), у банках та інших фінансових установах є дата отримання банком або іншою фінансовою установою повідомлення контролюючого органу про взяття рахунка на облік у контролюючих органах або дата, визначена як дата взяття на облік у контролюючому органі за мовчазною згодою згідно з абзацом другим пункту 69.3 цієї статті.

Судом встановлено, що ПАТ «Універсал Банк» направлялись повідомлення про відкриття/закриття рахунків клієнтів в електронному вигляді до контролюючих органів у районах, а повідомлення про відкриття/закриття власних кореспондентських рахунків - до контролюючих органів за основним місцем обліку Банку.

Так, 08.09.2010 року ПАТ «Універсал Банк» відкрито рахунок №4076 для внесків на формування Статутного капіталу запланованої до створення юридичної особи.

Відповідно до пункту 4.2. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління НБ України від 12.11.2003 року № 492 (в редакції, чинній на дату відкриття рахунку) (надалі - Інструкція НБУ №492), на рахунок для формування статутного капіталу зараховуються кошти засновників (учасників) для формування статутного суб'єкта господарювання - юридичної особи до його державної реєстрації як юридичної особи. Рахунок для формування статутного капіталу починає функціонувати як поточний тільки після одержання банком документів, передбачених пунктом 3.2. цієї Інструкції (документи, що підтверджують правосуб'єктність юридичної особи), та отримання банком повідомлення про взяття рахунку на облік органом державної податкової служби за місцезнаходженням суб'єкта господарювання - юридичної особи.

Відповідно до пункту 1 Розділу 2 «Порядку подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах до контролюючих органів», Національний банк України, банки та інші фінансові установи у день відкриття/закриття рахунка платника податків подають відомості про це в електронному вигляді з використанням надійних засобів електронного цифрового підпису з посиленими сертифікатами відкритих ключів засобами електронної пошти мережі Інтернет на адресу Інформаційного порталу Державної фіскальної служби України.

Відкритий рахунок для внесків на формування Статутного капіталу запланованої до створення юридичної особи не можна вважати рахунком юридичної особи (суб'єкта господарювання) - платника податку, в розумінні податкового законодавства, оскільки на момент відкриття рахунку юридична особа ще не була створена, згідно з вимогами частини четвертої статті 87 ЦК України, відомості про неї не внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, та, відповідно, Банку не надано документів перелічених в пункті 3.2. Інструкції №492, у зв'язку з чим Банком не було направлено повідомлення до контролюючих органів про відкриття вказаного рахунку в порядку передбаченому Порядком подання податковим органам Повідомлення про відкриття (закриття) рахунків у фінансових установах, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.08.2001 року № 306, що не було порушенням вимог податкового законодавства.

22.11.2017 року, після здійснення належної державної реєстрації юридичної особи, для формування статутного капіталу якої було відкрито відповідний рахунок, та надання юридичною особою документів згідно з пунктом 3.2. Інструкції №492, Банком виконано вимоги пункту 69.2 статті 69 Податкового кодексу України та надіслано у встановленому порядку повідомлення контролюючим органом про набуття відповідного рахунку статусу поточного рахунку юридичної особи - платника податку.

При закритті рахунків АТ «Універсал Банк» у встановлені законодавством строки направлено повідомлення контролюючим органам про закриття рахунків, що спростовується наявними в матеріалах справи повідомлення.

При закритті рахунків клієнтів АТ «Універсал Банк», у встановлені податковим законодавством строки, останнім надіслано повідомлення контролюючим органам про закриття рахунків, проте, вказані повідомлення про закриття рахунків не враховано контролюючими органами, внаслідок чого до Банку звертались клієнти, рахунки яких були закриті, з проханням здійснити Банком повторне направлення контролюючим органам повідомлень про закриття рахунків.

З метою задоволення прохання клієнтів, зважаючи на те, що законодавством України не заборонено здійснення повторного направлення до контролюючих органів повідомлень про закриття рахунків, Банком направлено повідомлення про закриття рахунків повторно, підтвердженням чого є електронні повідомлення - відповіді щодо взяття на облік закриття/відкриття рахунків та таблиця з відображенням часу здійснення операцій та дати повідомлення контролюючого органу.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведені висновки суду, відповідачем на виконання наведених вимог Кодексу, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду належних і достатніх доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не доведено правомірності винесених на підставі акта від 19.09.2018 року № 2753/28-10-43-01/21133352 перевірки від оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Суд при вирішенні даної справи також враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у пункті 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню у повному обсязі податкові повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби: від 10.10.2018 року № на загальну суму 40 356,20 грн.; від 10.10.2018 року № на загальну суму 961 860,00 грн.; частково протиправними та такими, що частково підлягають скасуванню податкове повідомлення - рішення від 10.10.2018 року № в сумі 110 987 422,72 грн., з яких за основним зобов'язанням 62 999 970,88 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 15 749 992,72 грн.; пеня 32 222 260,37 грн. та податкове повідомлення - рішення від 10.10.2018 року № в сумі 9 248 951,68 грн. з яких, за податковим зобов'язанням 5 249 997,57 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 312 499,39 грн.; пеня 2 685 188,36 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2019 року заяву ПАТ «Універсал Банк» про зменшення позовних вимог щодо залишення позовних вимог в частині без розгляду задовольнити. Позовні вимоги в частинах: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.10.2018 року № в сумі 26 628,20 грн. та від 10.10.2018 року № на суму 71 570,50 грн. залишено без розгляду.

З огляду на викладене, позовні вимоги, які розглянуто судом по суті, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи судом встановлено, що за подання позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 775 129,18 грн., відповідно до платіжного доручення від 26.12.2018 року №9019/2.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2019 року позовні вимоги в частинах: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.10.2018 року № в сумі 26 628, 20 грн. та від 10.10.2018 року № на суму 71 570, 50 грн. залишено без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (із змінами і доповненнями) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, сплачена сума судового збору за дві позовні вимоги майнового характеру у розмірі 3 524,00 грн. (по 1 762,00 грн. кожна), поверненню позивачу не підлягає.

Враховуючи ухвалу суду від 25.03.2019 року та часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору у розмірі 771 605,18 грн.

Щодо клопотання позивача від 24.01.2019 року про заявлення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою, другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: копію договору від 09.01.2019 року №09/01-19 про надання правової допомоги, копію додатку №1 до договору від 09.01.2019 року №09/01-19 про надання правової допомоги, копію акту виконаних робіт від 22.01.2019 року №22/01-19 до договору від 09.01.2019 року №09/01-19 про надання правової допомоги, копію звіту про надані послуги до договору від 09.01.2019 року №09/01-19 про надання правової допомоги, та квитанцію про оплату юридичних послуг на суму 89 294,00 грн. (вісімдесят дев'ять тисяч двісті дев'яносто чотири грн. 00 коп.).

Частинами п'ятою та сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу поданих позивачем документів на підтвердження співмірності понесених витрат на професійну правову допомогу, суд дійшов висновку, що розмір послуг адвоката у цьому процесі повністю є співмірним ціні позову.

В свою чергу відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та не заперечено проти їх розміру.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання щодо стягнення судових витрат за рахунок бюджетних коштів відповідача у заявленому позивачем розмірі.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79,139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" задовольнити частково.

2. Визнати частково протиправним та скасувати частково податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.10.2018 року № в сумі 9 248 951,68 грн. (дев'ять мільйонів двісті сорок вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят одна грн. 68 коп.).

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.10.20118 року № на загальну суму 40 356,20 грн. (сорок тисяч триста п'ятдесят шість грн. 20 коп.).

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.10.2018 року № на загальну суму 961 860,00 грн. (дев'ятсот шістдесят одна тисяча вісімсот шістдесят грн. 00 коп.).

5. Визнати частково протиправним та скасувати частково податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.10.2018 року в сумі 110 987 422,72 грн. (сто десять мільйонів дев'ятсот вісімдесят сім тисяч чотириста двадцять дві грн. 72 коп.).

6. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) судові витрати в частині сплати судового збору у сумі 771 605, 18 грн. (сімсот сімдесят одна тисяча шістсот п'ять грн. 18 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ).

7. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 89 294, 00 грн. (вісімдесят тисяч двісті дев'яності чотири грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статті 293, 294, 296, 297 КАС України.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул.. Автозаводська, 54/19, );

Відповідач: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г);

Повне рішення складено 08.04.2019 року.

Суддя Л.О. Маруліна