Справа № 607/2474/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2019 року

Київ

справа № 607/2474/17

провадження № К/9901/30673/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., провівши в касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Кушнерика М.П., Курильця А.Р., Мікули О.І. від 22 листопада 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,, в якому просив:

- визнати протиправними дій Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови зарахувати йому стаж служби в органах внутрішніх справ на посаді слідчого та на посаді старшого юрисконсульта управління виправно-трудових закладів управління внутрішніх справ виконкому Липецької обласної Ради народних депутатів до стажу державної служби, що дає право на пенсію згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ ;

- скасувати протокольне рішення Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 20 січня 2017 року № 2 про відмову у призначенні йому пенсії державного службовця;

- зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати йому час служби в органах внутрішніх справ на посаді слідчого з 24 травня 1982 року по 3 лютого 1998 року (15 років 8 місяців 9 днів) та роботи на посаді старшого юрисконсульта управління виправно-трудових закладів управління виправно-трудових закладів управління внутрішніх справ виконкому Липецької обласної Ради народних депутатів з 1 грудня 1979 року по 10 квітня 1982 року (2 роки 4 місяці 9 днів) до стажу державної служби та призначити йому пенсію державного службовця згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади категорії «Б» та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з 5 січня 2017 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи в органах внутрішніх справ на посаді слідчого та старшого юрисконсульта управління виправно-трудових закладів управління внутрішніх справ виконкому Липецької обласної ради народних депутатів до стажу державної служби, що надає право на призначення пенсії згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року.

Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи в органах внутрішніх справ на посаді слідчого з 24 травня 1982 року по 3 лютого 1998 року та старшого юрисконсульта управління виправно-трудових закладів управління внутрішніх справ виконкому Липецької обласної ради народних депутатів з 1 грудня 1979 року по 10 квітня 1982 року, до стажу державної служби, що надає право на призначення пенсії згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а саме станом на 1 травня 2016 року, ОСОБА_2 мав понад 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, досяг пенсійного віку та має загальний трудовий стаж роботи понад мінімально визначений законом, що дає йому право на пенсію державного службовця. Відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання; спеціалістів Державної кримінально-виконавчої служби (установи виконання покарань, слідчі ізолятори, підрозділи кримінально-виконавчої інспекції), які не мають спеціальних звань.

4. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області було задоволено.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції, виходив з того, що пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, визначено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ. Зокрема передбачено, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання. Такий стаж дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додатково оплачуваної відпустки. Стаття 46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ та Порядок обчислення стажу державної служби не застосовується при обчисленні стажу, який дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року та залишити в силі постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2017 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 5 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії державного службовця.

Протокольним рішенням Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 20 січня 2017 року № 2 ОСОБА_2 було відмовлено у призначенні пенсії мотивуючи рішення тим, що у позивача недостатньо стажу державної служби для призначення відповідного виду пенсії. Відповідач відмовився приймати до підрахунку стаж служби в органах внутрішніх справ на посаді слідчого та роботу на посаді старшого юрисконсульта управління виправно-трудових закладів управління внутрішніх справ виконкому Липецької обласної Ради народних депутатів, керуючись Законом «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, зазначивши, що такий стаж дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки і не застосовується при обчисленні стажу, який дає право на пенсію згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

8. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

В силу положень Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 у нього стаж державної служби складає понад 30 років. Що дає йому право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

10. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Відповідно до частин 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

12. Згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

13. Абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

14. До 1 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

15. Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

16. При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

17. Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

18. Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

19. Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

20. Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що обов'язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

21. Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

22. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 676/4235/17.

23. Статтею 46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

24. Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

25. Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

26. Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283.

27. Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР; суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання; спеціалістів Державної кримінально-виконавчої служби (установи виконання покарань, слідчі ізолятори, підрозділи кримінально-виконавчої інспекції), які не мають спеціальних звань.

28. Отже, період роботи ОСОБА_2 на посаді старшого юрисконсульта управління виправно-трудових закладів управління виправно-трудових закладів управління внутрішніх справ виконкому Липецької обласної Ради народних депутатів з 1 грудня 1979 року по 10 квітня 1982 року (2 роки 4 місяці 9 днів) та на посаді слідчого в органах внутрішніх справ з 24 травня 1982 року по 3 лютого 1998 року (15 років 8 місяців 9 днів) зараховується до стажу державної служби.

29. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним судом у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 735/939/17.

30. Оскілки на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії держаного службовця ОСОБА_2 досягнув 62-річного віку, на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ мав понад 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців та мав страховий стаж понад 35 років, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач набула право на призначення пенсії відповідно до положень Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

32. Виходячи з викладеного, та враховуючи встановлені по справі обставини, колегія суддів доходить висновку про те, що у зв'язку із неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року підлягає скасуванню, а постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2017 року залишенню в силі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року скасувати.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2017 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

судді Я. О. Берназюк

М. І. Гриців