Справа № 360/89/19
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року справа №360/89/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., Ястребової Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 360/89/19 (головуючий суддя І інстанції Чернявська Т.І.), складеного в повному обсязі 25 лютого 2019 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом представника позивача ОСОБА_2 який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2019 року ОСОБА_2 який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 19 грудня 2018 року № 001795 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача в сумі 1 700,00 грн., яка винесена виконуючим обов'язки заступника начальника управління Укртрансбезпеки у Луганській області Рязанцевою А.К. (а.с. 4-9).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 360/89/19 відмовлено у задоволені позовних вимог у повному обсязі (а.с. 104-110).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, зазначивши, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права,

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що спірна постанова э протиправною, оскільки винесена у зв'язку з відсутністю у позивача витягу з дозволу, який не відноситься до переліку дозвільних документів, а ч. 3 ст. 1 Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» встановлена заборона його вимагати.

Крім того, позивачем зазначено, що з аналізу Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» вбачається, що достатньою підставою для продовження дії дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному маршруті загального користування є встановлення факту здійснення господарської діяльності на території проведення антитерористичної операції.

Відтак, дозвіл та витяг з нього продовжили свою дію після 22 червня 2016 року на період проведення антитерористичної операції та шість місяців після дня її завершення в силу вимог ст. 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (а.с. 115-119).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про що свідчать поштові повідомлення сторін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 17 червня 2003 року, основним видом діяльності якого є 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, про що свідчать свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 17 червня 2003 року серії В02 № 113333, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 08 травня 2012 року серії ААВ № 426206, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 08 травня 2012 року № 13731465 та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 08 січня 2019 року за № (а.с. 13, 14, 15, 46-47).

На підставі ліцензії серії АГ № 587543, виданої Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті 12 липня 2011 року, та ліцензійної картки № 683853 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів автобусом БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_3. Дозволений вид робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами. Строк дії ліцензії та ліцензійної картки: з 29 липня 2011 року - необмежений (а.с. 16, 17).

На підставі Дозволу на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування серії АС № 000489, виданого Державною адміністрацією автомобільного транспорту 08 серпня 2011 року, позивач здійснює перевезення пасажирів на міжміському міжобласному маршруті загального користування Сєвєродонецьк-Слов'янськ на рейсах № 503/504; термін дії дозволу з 23 липня 2011 року по 22 червня 2016 року (а.с. 18).

Також позивач має витяг з дозволу на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування від 08 серпня 2011 року серії ДАТ № 002270 (а.с. 19-20).

22 жовтня 2018 року відповідно до графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на період з 22 жовтня 2018 року по 26 жовтня 2018 року, затвердженого 19 жовтня 2018 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, та направлення на перевірку від 22 жовтня 2018 року № 009793 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках. Місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на території відповідно до системи адміністративно-територіального устрою України: Донецька область, проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с. 62).

До матеріалів справи відповідачем не надано направлення на перевірку від 22 жовтня 2018 року № 009793 у зв'язку з вилученням у Управління Укртрансбзпеки у Донецькій області оригіналів направлень на рейдову перевірку з січня 2018 року по листопад 2018 року відповідно до протоколу обшуку від 30 листопада 2018 року та опису вилученого майна на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 23 листопада 2018 року у справі № 234/18160/18 (а.с. 82-86, 87-96).

За результатами рейдової перевірки складено акт від 22 жовтня 2018 року № 092808, дослідженням якого встановлено, що за результатами перевірки транспортного засобу БАЗ А079.23 (реєстраційний номер НОМЕР_3), що належить ОСОБА_1, під керуванням водія ОСОБА_1, документ, що посвідчує особу водія - посвідчення водія НОМЕР_4, видане ДАІ МВС УВС 05 лютого 2002 року, виявлено порушення - надання послуг з регулярних пасажирських перевезень за міжобласним маршрутом "Сєвєродонецьк-Слов'янськ" № 503/504 без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме витягу з дозволу, передбаченого пунктом 30 постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 (а.с. 63).

Відповідно до п. 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567), позивача листом від 15 листопада 2018 року за № 1990/29/26-18 запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 27 листопада 2018 року для надання пояснень, що підтверджено реєстром відправлень листів від 16 листопада 2018 року № 87 та списком згрупованих поштових відправлень № 2900 (а.с. 64, 97-98, 99-101).

Відповідно до інформації, зазначеної на офіційному сайті публічного акціонерного товариства "Укрпошта", за трек-номером 540 поштове відправлення 21 листопада 2018 року не вручено під час доставки адресату з інших причин, 20 грудня 2018 року повернуто за зворотною адресою та 21 грудня 2018 року вручено відправнику за довіреністю (а.с. 75).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт уповноваженою особою Управління Укртрансбезпеки у Луганській області винесено постанову від 19 грудня 2018 року № 001795 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до позивача за надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: витягу з дозволу, відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн. (а.с. 41, 65).

Правомірність прийнятої постанови є предметом розгляду цієї справи.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна постанова прийнята правомірно та є такою, що не підлягає скасуванню. Суд вважає, що винесення постанови про застосування адміністративно - господарських санкцій у вигляді штрафу без належного повідомлення позивача про місце дату та час розгляду справи, не є суттєвим порушенням законодавства та підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті. Функції та повноваження Укртрансбезпеки визначенні Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою КМУ від 11 лютого 2015 року № 103, відповідно до якого, Укртрансбезпека, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, а з 25 лютого 2016 року також організовує та проводить конкурси з перевезення пасажирів на міжміських і приміських маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути).

Відповідно до п. 53 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 (далі - Порядок №1081), строк дії договору (дозволу) продовжується один раз на п'ять років за рішенням організатора перевезень за наявності заяви автомобільного перевізника - переможця попереднього конкурсу, в якій, зокрема, зазначається інформація про підтверджене інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на об'єкті конкурсу, наявності вмотивованих підстав вважати зазначеного автомобільного перевізника таким, що здійснював перевезення за цим маршрутом протягом попереднього періоду без порушення умов укладеного попереднього договору (дозволу). Організатор перевезень зобов'язаний провести конкурс не пізніше ніж за 45 календарних днів до дня закінчення строку дії договору (дозволу), укладеного (виданого) попередньому переможцю конкурсу. У такому разі дія договору (дозволу), укладеного (виданого) за результатами конкурсу, починається після закінчення строку дії договору (дозволу) на перевезення укладеного (виданого) відповідно до результатів попереднього конкурсу на цьому об'єкті.

Згідно п. 55 Порядку № 1081 організатор зобов'язаний забезпечити за заявою автомобільного перевізника продовження строку дії договору (дозволу), але не більше одного разу і не більше ніж на п'ять років у разі виникнення підстав, визначених абзацом дев'ятим пункту 53 цього Порядку.

Таким чином, з урахуванням пунктів 53, 55 Постанови № 1081, Укртрансбезпека зобов'язана була провести конкурс в строк до 08 травня 2016 року, тобто за 45 календарних днів до 22 червня 2016 року - дня закінчення строку дії виданого мені Дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному маршруті загального користування серії АС № 000489, виданого Державною адміністрацією автомобільного транспорту 08 серпня 2011 року.

Разом з тим, наказом Укртрансбезпеки № 306 від 15 червня 2016 «Про визначення об'єктів конкурсу» призначено на 10 серпня 2016 року проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міському, міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), до якого, зокрема, включено об'єкт № 25 маршрут Сєвєродонецьк-Слов'янськ, рейси 503/504 (а.с. 24-26).

Однак, на підставі положень ст. 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» позивача було вилучено об'єкти № 25 маршрут Сєвєродонецьк-Слов'янськ, рейси 503/504, що вбачається з витягу з протоколу № 4 засідання конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) (а.с. 28).

Оскільки маршрут загального користування Сєвєродонецьк-Слов'янськ (на якому працює позивач) не був включений до об'єктів конкурсу, тому дію виданого позивачу дозволу на перевезення пасажирів серії АС № 000489 від 08 серпня 2011 року, не було оновлено з визнанням конкурсним комітетом права позивача на використання дозволу на перевезення та його витягу на невизначений термін на період антитерористичної операції з огляду на положення ст. 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Суд першої інстанції, при прийнятті рішення дійшов висновку, що вимоги Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не розповсюджується на позивача, з чим суд апеляційної інстанції не згоден, з наступних підстав.

Статтею 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII (далі - Закон №1669-VII) встановлено, що ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Згідно пункту 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону №1669-VII дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

З аналізу наведеного слідує, що дія Закону №1669-VII поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Згідно абзацу 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06 вересня 2005 року №2806-IV документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Таким чином, відповідно до вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвіл на перевезення пасажирів є документом дозвільного характеру без наявності якого позивач не має права здійснювати господарську діяльність з надання послуг перевезення пасажирів на міжміському міжобласному маршруті загального користування.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» є спеціальним нормативно-правовим актом, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З системного аналізу норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» вбачається, що достатньою підставою для продовження дії дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному маршруті загального користування є встановлення факту здійснення суб'єктом господарської діяльності на території проведення антитерористичної операції.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Таким чином, дія дозволу серії АС № 000489, виданого Державною адміністрацією автомобільного транспорту 08 серпня 2011 року, вважається таким, що продовжив свою дію після 22 червня 2016 року на період проведення антитерористичної операції в силу ст. 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та пункту 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону №1669-VIІ, що спростовує доводи суду першої інстанції з цього питання.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної перевірки виявлено порушення позивачем норм діючого законодавства, а саме: не оформлення документів, перелік яких передбачено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме витягу з дозволу, передбаченого пунктом 30 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту (а.с. 63).

Відповідно до пункту 30 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року №176 (у редакції постанови КМУ від 26 вересня 2007 року №1184), перевезення пасажирів за приміськими та міжміськими маршрутами, які виходять за межі території областей (міжобласні маршрути), здійснюється на підставі дозволу, який видається в установленому законодавством порядку. Витяг з дозволу повинен перебувати в автобусі.

Отже, з системного аналізу діючого законодавства слідує, що дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування повинен перебувати у перевізника, тоді як витяг з дозволу повинен перебувати в автобусі, однак з акту перевірки не вбачається, що такий витяг з дозволу був відсутній в автобусі на період перевірки.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт уповноваженою особою Управління Укртрансбезпеки у Луганській області винесено постанову від 19 грудня 2018 року № 001795 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до позивача за надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: витягу з дозволу, відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн. (а.с. 41, 65).

Суд апеляційної інстанції вважає дану постанову протиправною, з огляду на наступне.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для регулярних пасажирських перевезень:

- для автомобільного перевізника є ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

В матеріалах справи наявний дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування та витяг з дозволу, оформлені відповідно до норм діючого законодавства та продовжують дію від 22 червня 2016 року на невизначений термін на період проведення антитерористичної операції відповідно до п. 5 Закону України № 1669 (а.с. 18-20).

Відповідно до п. 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 8 листопада 2006 року № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача листом від 15 листопада 2018 року за № 1990/29/26-18 запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 27 листопада 2018 року для надання пояснень, що підтверджено реєстром відправлень листів від 16 листопада 2018 року № 87 та списком згрупованих поштових відправлень № 2900 (а.с. 64, 97-98, 99-101).

Відповідно до інформації, зазначеної на офіційному сайті публічного акціонерного товариства "Укрпошта", за трек-номером 540 поштове відправлення 21 листопада 2018 року не вручено під час доставки адресату з інших причин, 20 грудня 2018 року повернуто за зворотною адресою та 21 грудня 2018 року вручено відправнику за довіреністю (а.с. 75).

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно позивача була розглянута лише 19 грудня 2018 року та було прийнято спірна постанова.

При цьому, докази повідомлення позивача про розгляд справи 19 грудня 2018 року матеріали справи не містять, що є порушенням п. 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює твердження суду першої інстанції що неповідомлення позивача не є суттєвою підставою для прийняття спірної постанови відповідачем, оскільки матеріалами справи достеменно підтверджено неповідомлення позивача про її розгляд.

При цьому, суд апеляційної інстанції приймає довід апеляційної скарги, як підставу для скасування спірної постанови, у зв'язку з порушення порядку її розгляду та порушенням прав позивача на свій захист.

Крім того, в суді першої інстанції достеменно не було встановлено факту проведення перевірки, яку позивач спростовує як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі, оскільки відповідно до графіку проведення перевірок не конкретизовано особу позивача, як суб'єкта господарювання, відносно якого така перевірка мала бути.

Відповідно до п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 8 листопада 2006 року № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

При цьому, в самому акті перевірки відсутній підпис позивача, а в дорожньому листі відсутня відмітка посадової особи відповідача про проведення будь-якої перевірки.

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає вищевказані доводи апелянта при прийнятті рішення по суті вимог, та спростовує висновки суду першої інстанції в цій частині.

Інших порушень норм діючого законодавства перевіркою встановлено не було.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо протиправності постанови Управління Укртрансбезпеки у Луганській області про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., та відповідно її скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції таким, що не відповідають обставинам по справі, з огляду на вищевказаний аналіз норм діючого законодавства так і матеріалів справи.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки доводи зайшли підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 360/89/19 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 19 грудня 2018 року № 001795 про застосування адміністративно-господарського штрафу до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 1 700,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2019 року.

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова

Л.В. Ястребова