Справа № 480/3909/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Ільченко В.М.

11 квітня 2019 р.Справа № 480/3909/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калитки О. М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Охтирської міської ради на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Охтирської міської ради про скасування адміністративного протоколу від 26 липня 2018 року та постанови про накладення штрафу від 17 серпня 2018 року, -

В с т а н о в и л а:

31.08.2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, яким, з урахуванням заяви від 17.10.2018 року, просять скасувати Акт обстеження земельної ділянки від 26.07.2018 року № 02-09/37, скасувати протокол № 8 про адміністративне правопорушення від 27.07.2018 року, складений по відношенню до ОСОБА_1 та постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Охтирської міської ради (подалі - адміністративна комісія) від 17.08.2018 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог позивачі зазначили, що 26.07.2018 року на територію їх домоволодіння, який розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 прибула група невідомих людей, які представились черговою комісією від органів місцевого самоврядування з метою перевірки скарги власниці квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5

29.08.2018 року вони отримали постанову адміністративної комісії від 17.08.2018 року.

Вказують, що позивач ОСОБА_1 не скоювала адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а саме: самовільного зайняття частини об'єкта благоустрою м. Охтирка, п.п. 6, п. 16.1 розділу 16 Правил благоустрою території м. Охтирка, що виразилося в перекритті загальною прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку шляхом встановлення огорожі, що перешкоджає пересуванню та перекриває доступ до користування іншими мешканцями багатоквартирного будинку прибудинковою територією.

Зазначають, що адміністративна комісія не врахувала, що межі прибудинкової території будинку по АДРЕСА_1 не встановлені, не визначено, де знаходиться земельна ділянка, яка їм належить, на території цієї земельної ділянки знаходяться речі, власниками яких також є вони. Крім того, відсутнє рішення Охтирської міської ради про передачу земельної ділянки (прибудинкової території) власнику багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 власникам його квартир чи його балансоутримувачу Управлінню ЖКГ Охтирської міської ради.

Земельна ділянка, з приводу якої виникає спір, знаходиться в законному користуванні ОСОБА_1 та у її приватній власності з 03.11.1992 року, тобто з дня реєстрації в КП «Охтирське МБТІ» договору купівлі-продажу від 16.10.1992 року. Згідно цього договору ОСОБА_1. придбала жилий будинок АДРЕСА_1 з 1/4 частинами господарської будівлі (сараю) та споруд (погріб), а тому до неї також перейшла і земельна ділянка. Також позивач ОСОБА_2 зазначив, що паркан встановлював він особисто.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної комісії про скасування акта обстеження земельної ділянки.

У відзиві на адміністративний позов адміністративна комісія зазначала про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 6 п. 16.1 розділу 16 Правил благоустрою території м. Охтирка до відповідальності притягаються особи, винні у самовільному заняті території (частини території) об'єкта благоустрою населеного пункту.

За результатами проведеної перевірки компетентною особою був установлений факт порушення ОСОБА_1 п.п. 6 п. 16.1 розділу 16 Правил благоустрою території м. Охтирка, - вона самовільно зайняла частину об'єкту благоустрою, а саме: перекрила загальну прибудинкову територію багатоквартирного житлового будинку, шляхом встановлення огорожі, що перешкоджає пересуванню та перекриває доступ до користування іншими мешканцями багатоквартирного будинку прибудинковою територією. У зв'язку із встановленим, був складений протокол про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

До протоколу додана фотофіксація правопорушення. ОСОБА_1 повідомлялася про дати розгляду справи про адміністративне правопорушення адміністративною комісією. До адміністративної комісії надходило клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стосовно перенесення розгляду справи на іншу дату, яку було задоволено. 17.08.2018 року позивачі звертались до адміністративної комісії з письмовими поясненнями. Однак 17.08.2018 року до адміністративної комісії для розгляду справи ОСОБА_1. не з'явилася.

Адміністративною комісією під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 з'ясовані всі обставини справи та опрацьовані надані документи. Дослідивши всі матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 адміністративна комісія вирішила накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за вчинення правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП, а саме: порушення пп. 6 п. 16.1 розділу 16 Правил благоустрою території м. Охтирка. Постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, складена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.02.2019 року у задоволенні вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково, - скасована постанова адміністративної комісії від 17.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Провадження у справи про адміністративне правопорушення закрито.

Судове рішення вмотивовано тим, що в порушення вимог ч. 2 ст. 2 КАС України рішення відповідача не можливо вважати обґрунтованим, тобто таким, що прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи.

Судом зазначено, що в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено дату скоєння правопорушення, відсутні посилання на докази, які б підтверджували факт скоєння правопорушення саме ОСОБА_1, не конкретизовано, які саме території закріплені за позивачем, а які належать до об'єктів благоустрою, що позбавляє можливості визначити місце розташування паркана саме на прибудинковій території багатоквартирного будинку, а не на території, яка належить до домоволодіння позивачки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративна комісія не з'ясувала належним чином всіх обставин, що мають значення для вирішення справи про притягнення до адміністративної відповідальності та не надала докази на обґрунтування висновків, викладених в оскаржуваній постанові.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в апеляційному порядку судове рішення не оскаржено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі адміністративна комісія, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.02.2019 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, адміністративна комісія зазначає, що ОСОБА_1 у своїй позовній заяві визнає факт перекриття загальної прибудинкової території по АДРЕСА_1, позивач неодноразово підтверджував цей факт у судових засіданнях.

Вимоги апеляційної скарги в частині вимог про скасування судового рішення в частині, якою судом відмовлено в задоволені адміністративного позову, в апеляційній скарзі не аргументовані.

Відзив на апеляційну скаргу від позивачів до суду не надійшов, що не перешкоджає розгляду справи.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку про не обґрунтованість апеляційної скарги, з наступних підстав.

Згідно із ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом установлено, що постановою відповідача від 17.08.2018 року позивач ОСОБА_1 піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП (а.с. 104).

В постанові зазначено, що 26.07.2018 року о 10 годині 00 хвилин в м. Охтирка на території подвір'я загального користування по АДРЕСА_1 громадянка ОСОБА_1 самовільно зайняла частину об'єкта благоустрою м. Охтирка, а саме: перекрила загальну прибудинкову територію багатоквартирного житлового будинку, шляхом встановлення огорожі, що перешкоджає пересуванню та перекриває доступ до користування іншим мешканцям багатоквартирного будинку прибудинковою територією, чим порушила п.п. 6 п. 16.1 розділу 16 Правил благоустрою території м. Охтирка, затверджених рішенням Охтирської міської ради від 30.06.2011 року № 198-МР, своїми діями вчинивши правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 281 КУпАП при розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол, в якому зазначаються:

1) дата і місце засідання;

2) найменування і склад органу, який розглядає справу;

3) зміст справи, що розглядається;

4) відомості про явку осіб, які беруть участь у справі;

5) пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду;

6) документи і речові докази, досліджені при розгляді справи;

7) відомості про оголошення прийнятої постанови і роз'яснення порядку та строків її оскарження.

Із протоколу № 19 засідання адміністративної комісії від 17.08.2018 року (а.с. 95) не вбачається, які докази (окрім протоколу у справі про адміністративне правопорушення) надали можливість адміністративній комісії дійти висновку, що огорожу, яка перекрила загальну прибудинкову територію багатоквартирного жилого будинку самовільно встановила саме ОСОБА_1

При цьому колегія суддів зауважує, що дійсно, в позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не спростовують ту обставину, що якась огорожа на означеній території мається. Однак, в засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 стверджував, що цю огорожу встановлював саме він.

Доказів зворотного відповідач судам першої та апеляційної інстанції не надав.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що до об'єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції про те, що зазначивши в оскаржуваний Постанові, що ОСОБА_1 самовільно перекрила загальну прибудинкову територію багатоквартирного житлового будинку, відповідач не надав жодних доказів (рішень, договорів, тощо) на підтвердження тієї обставини, що позивачка самовільна зайняла частину об'єкта благоустрою м. Охтирка - прибудинкову територію.

Колегія суддів зауважує, що посилання на такі докази відсутні в протоколі № 8 про адміністративне правопорушення від 26.07.2018 року, в протоколі засідання адміністративної комісії від 17.08.2018 року. Такі докази адміністративною комісією не надано і до суду апеляційної інстанції.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із протоколу № 8 про адміністративне правопорушення від 26.07.2018 року (а.с. 96) убачається, що свідками правопорушення визначені квартальний уповноважений ОСОБА_3 та ОСОБА_4, додатками до протоколу (доказами) є фотографії (а.с. 97-98).

Разом з тим, з протоколу засідання адміністративної комісії від 17.08.2018 року не вбачається, що означені докази досліджувалися комісією та цім доказам відповідач надав належну оцінку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги та про відмову в їх задоволенні.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 316 КАС України).

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 268, 269, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Охтирської міської ради залишити без задоволення, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка В.А. Калиновський