Справа № 807/1645/15
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1768/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Довгополова О.М.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року (головуючого судді Гаврилка С.Є.) розглянуте у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород о 11 год. 02 хв. повний текст складено 04.10.2018 року у справі №807/1645/15 за позовом Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області 20.08.2015 року звернулася в суд з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» в якому просить стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця», суму податкового боргу у розмірі 510983,99 грн. у тому числі пені 507394,99 грн. за рахунок коштів, що належать йому на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках платника, в дохід місцевого та державного бюджету України.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Посилаючись на те, що судом не встановлено та не надано правової оцінки, чи погашався відповідачем в повному обсязі податковий борг після вручення йому податкової вимоги від 05.02.2009 року та чи порушувалась безперервність наявної у позивача податкової заборгованості з моменту направлення йому другої податкової вимоги (з 2009 року по 2015 рік).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Також відзив подав заступник військового прокурора Ужгородського гарнізону, який вказує, що заборгованість відповідача по сплаті податкового боргу з моменту пред'явлення другої податкової вимоги значно зменшилася. Тобто мало місце безперервності наявної у відповідача податкової заборгованості з моменту вручення другої податкової вимоги, на що звертав увагу Вищий адміністративний суд України, а тому нарахування штрафних санкцій позивачем відбулося з порушенням встановленого порядку та є необгрунтованим, також відповідач на даний час перебуває у стадії ліквідації, а тому необхідно закрити провадження.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2019 прийнято справу за адміністративним позовом Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» про стягнення податкового боргу провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року у справі № 807/1645/15 до провадження та призначено справу № 807/1645/15 до апеляційного розгляду у судовому засіданні 10.04.2019.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник апелянта Шведа О.Б. та представник військової прокуратури Шидловська О.В. апеляційну скаргу підтримали з підстав зазначених у скарзі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Мукачівською об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області, на підставі статті 6 пункту 6.2 підпункту 6.2.1 Закону України № 2181-ІІІ, відповідачу вручено першу (№ 1/148 від 05.02.2009 року) та другу (№ 2/278 від 12.03.2009 року) податкові вимоги, такі є чинними, будь яких доказів про скасування або відкликання податкових вимог до суду не подано сторонами (том 1 аркуш справи 21).

Відповідачем за період з 16 травня 2015 року по 13 серпня 2015 року не сплачено суму податкового боргу по наступних платежах: - Земельний податок з юридичних осіб (код платежу 18010500) у розмірі 23794,24 грн., в тому числі, пені 20890,96 грн.; - Збір за паркування автотранспорту (код платежу 16010400) у розмірі 427,41 грн., в тому числі, пені 427,41 грн.; - Податок на доходи фізичних осіб (код платежу 11010100) у розмірі 120429,71 грн., втому числі, пені 120429,71 грн.; - Податок на додану вартість (код платежу 14010100) у розмірі 338371,00 грн., в тому числі, пені 335628,00 грн.; - Комунальний податок (код податку 16010200) у розмірі 711,82 грн., в тому числі, пені 711,82 грн.; - Частина чистого прибутку (доходу) господарських операцій (код платежу 21010100) у розмірі 574,53 грн., в тому числі, пені 574,53 грн.; - Податок на прибуток підприємств (код платежу 11020100) у розмірі 245,61 грн., втому числі, пені 245,61 грн.; - Податок з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин (код платежу 10020100) у розмірі 26429,67 грн., в тому числі, пені 26429,67 грн.

Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області 20.08.2015 звернулася до суду із позовними вимогами щодо стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця», суму податкового боргу у розмірі 510983,99 грн. у тому числі пені 507394,99 грн. за рахунок коштів, що належать йому на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках платника, в дохід місцевого та державного бюджету України.

20.05.2016 Закарпатським окружним адміністративним судом прийнято постанову, якою позов Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області задоволено. Стягнуто за рахунок коштів Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» податковий борг у розмірі 510983,99 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 у справі № 807/1645/15 залишено без змін.

11.07.2017 ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу Заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах держави в особі Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» задоволено, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 у справі № 807/1645/15 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Судові рішення скасовані з тих підстав, що судами попередніх інстанцій не встановлено, чи погашався відповідачем в повному обсязі податковий борг після вручення йому податкової вимоги від 12.03.2009 року № 2/278, тобто, чи порушувалась безперервність наявної у позивача податкової заборгованості з моменту направлення йому другої податкової вимоги (з 2009 року по 2015 рік). Встановлення вказаної обставини є визначальним для правильного вирішення спору в даній справі, проте, вказана обставина залишилася поза межами дослідження судами як першої так і апеляційної інстанцій.

25.07.2017 суд першої інстанції одержав справу № 807/1645/15 за позовною заявою Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» про стягнення податкового боргу як таку, що направлена за належністю.

На виконання викладеного в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 липня 2017 року, судом було витребувано у позивача інтегровані картки платника податків за спірний період та такі долучені до матеріалів справи.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України (надалі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.175 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Згідно із статтею 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Пунктом 59.4 цієї ж статті встановлено, що податкова вимога надсилається платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (втратив чинність з 01.01.2011, чинний в редакції станом на час направлення податкових вимог тут і далі), у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Згідно з підпунктом 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ, податкові вимоги надсилаються: а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк; б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення (підпункт 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ).

З врахування вказаного нормативного регулювання спірних правовідносин, позивач на підставі Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» чинного на час виникнення спірних правовідносин, представнику відповідача (головному бухгалтеру підприємства) вручено першу (№ 1/148 від 05.02.2009) та другу (№ 2/278 від 12.03.2009) податкові вимоги (том 1 аркуш справи 21).

Щодо посилання прокурора зазначеного у відзиві на апеляційну скаргу, що заборгованість відповідача по сплаті податкового боргу з моменту пред'явлення другої податкової вимоги значно зменшилась, а тому нарахування штрафних санкцій позивачем відбулось з порушеннями встановленого порядку, апеляційний суд вказує, що відповідно до наявних в матеріалах справи інтегрованих карток платника податків, з відповідача стягнуто 155825,72 грн. в межах виконавчого провадження згідно виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду № 2а-0770/3359/12 - 167746,54 грн. в межах виконавчого провадження згідно виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду № 807/3439/13-а - 10032,00 грн. в межах виконавчого провадження згідно виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду № 2а-0770/3466/12 та вказані кошти зараховані в погашення боргу минулих років (том 1 аркуші справи 22-53 та том 2 аркуші справи 27-57, 72-117).

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, стягнення коштів у сумі 333604,26 грн. відповідно до вищевказаних виконавчих листів зараховано в погашення боргу по наступним платежам: 53 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» у розмірі 17727,87 грн.: 3654,77 грн. згідно Декларації № 2040 від 29.01.2010 року; 83,80 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 28.05.2010 року; 42,30 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 28.05.2010 року; 5072,00 грн. згідно Декларації № 2981 від 31.01.2011 року; 5072,00 грн. згідно Декларації № від 18.02.2012 року; 3803,00 грн. згідно Декларації № від 31.01.2013 року; 50 16010400 «Збір за паркування автотранспорту» у розмірі 278,24 грн.: 56,61 грн. згідно Розрахунку № від 08.11.2010 року; 15,50 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 29.11.2010 року; 13,54 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 03.12.2010 року; 85,00 грн. згідно Розрахунку № 75444 від 13.12.2010 року; 80,00 грн. згідно Розрахунку № від 11.01.2011 року; 25,40 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2012 року; 2,19 грн. нарахованої пені у минулих роках; 85 11010100 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п» у розмірі 140582,54 грн.: 140 582,54 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 19.12.2012 року; 30 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 158459,35 грн.: 3814,49 грн. згідно Декларації № 84185 від 20.11.2009 року; 14015,00 грн. згідно Декларації № 86361 від 15.12.2009 року; 122008,00 грн. згідно Декларації № від 20.01.2010 року; 463,00 грн. згідно Декларації № від 17.02.2010 року; 5762,00 грн. згідно Декларації № від 16.04.2010 року; 904,00 грн. згідно Декларації № від 18.05.2010 року; 2207,00 грн. згідно Декларації № від 17.06.2010 року; 3339,00 грн. згідно Декларації № від 16.07.2010 року; 587,45 грн. згідно Декларації № від 18.08.2010 року; 2991,50 грн. нарахованої пені у минулих роках; 2367,91 грн. по відсоткам за користування кредитом; 50 16010200 «Комунальний податок» у розмірі 450,96 грн.: 224,86 грн. згідно Розрахунку № від 22.10.2010 року; 226,10 грн. згідно Розрахунку № 94446 від 09.02.2011 року; 30 21010100 «Частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій» у розмірі 303,55 грн.: 303,55 грн. згідно Розрахунку № 105268 від 09.02.2010 року; 30 11020100 «Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» у розмірі 128,16 грн.: 128,16 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 18.01.2010 року; 50 12020100 «Податок з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (юридичної особи)» у розмірі 15634,06 грн.: 114,89 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 06.03.2010 року; 15248,00 грн. згідно Розрахунку № 5896 від 09.03.2010 року; 170,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 12.12.2011 року; 101,17 грн. нарахованої пені у минулих роках. В межах виконавчого провадження згідно виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду № 2а-0770/3359/12 стягнуто також 39,53 грн., що зараховано в погашення боргу по платежу 85 13020100 «Збір за використання води», та апелянтом не зазначається із поданням належних доказів, що сплачені кошти були враховані контролюючим органом із порушенням податкового законодавства щодо сплати таких, у зв'язку із наявністю сплачувати по інших розрахунках та податкових повідомленнях рішеннях, та відповідно не вказують про безперервність щодо якої касаційних суд скасував рішення судів та направив на новий розгляд дану справу.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо сума податкового боргу погашена самостійно платником податків або органом стягнення. У зв'язку з цим із погашенням суми податкового боргу раніше надіслана платникові податків податкова вимога є відкликаною, а тому не може бути підставою для вжиття заходів із примусового стягнення податкового боргу.

Отже, лише у разі, якщо платником податків податковий борг був погашений, а через деякий час виник знову, контролюючому органу слід направити (вручити) йому нову податкову вимогу виходячи з виникнення нового грошового зобов'язання.

Апеляційний суд встановив, що факт безперервності податкового боргу до дати звернення контролюючого органу до суду з позовом підтверджений позивачем та про наявність податкового боргу не заперечувалось представником апелянта у судовому засіданні апеляційного суду.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючих органів на звернення до суду про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповідності до пункту 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи прокурора щодо закриття провадження у справі, оскільки відповідач перебуває у стадії ліквідації є необґрунтованими, адже, як зазначав суд першої інстанції в ухвалі від 24.09.2018 з чим і погоджується апеляційний суд, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб'єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а як вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в розділі «Дані про перебування юридичної особи в процесі припинення» зазначено, що відповідач перебуває лише у стані припинення (том 2 аркуш справи 197-203) інші дані відсутні.

Колегія суддів дійшла висновку, що апелянт, крім доводів на підставі, яких Вищий адміністративний суд України скасував рішення судів та направив справу на новий розгляд не вказав інших із відповідним обґрунтуванням, доказів, які б свідчили про погашення заборгованості в повному обсязі, що є предметом стягнення або спростування її наявності до суду не подано, відповідач вимоги не оскаржив у строк, також переривання податкового боргу з моменту виставлення зазначеної податкової вимоги не встановлено, а тому позов задоволено правомірно, судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи наведені у апеляційній скарзі та зазначені у відзиві заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстави для постановлення висновків, які вказують про помилкове вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року у справі №807/1645/15- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

О.М. Довгополов

Повний текст постанови складено 08.04.2019