Справа № 0640/4568/18
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 0640/4568/18

11 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Моніча Б.С. про самовідвід у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії, Головного управління національної поліції в Житомирській області, Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказу №15 від 13.09.2018, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2019 р. сформовано склад колегії суддів для розгляду зазначеної справи: суддя-доповідач Моніч Б.С., судді Охрімчук І.Г., Капустинський М.М.

До початку розгляду справи, суддею-доповідачем Монічом Б.С. подано заяву про самовідвід на підставі ст.36 КАС України.

Обставини, що зумовили заявлення самовідводу полягають в тому, що його рідна сестра працює на посаді заступника начальника управління - начальника відділу комплектування управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Житомирській області, а тому будь-яке рішення, ухвалене суддею у цій справі буде виглядати неупередженим.

За приписами частин 1-3, 11 статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про самовідвід, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Загальна декларація з прав людини (ст.10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об'єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду.

Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі Білуха проти України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб'єктивними та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об'єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

При вирішенні питання про самовідвід судді Моніча Б.С., судом апеляційної інстанції враховано, що у заяві не наведені обставини та доводи щодо прямої чи опосередкованої упередженості судді у розгляді справи, відсутність балансу справедливості.

Сам суддя у заяві зазначає, що не є зацікавленим у вирішенні цієї справи на користь будь-яких осіб, а відвід заявляє виключно з метою, щоб у стороннього спостерігача не виникло сумнівів у його неупередженості.

При цьому не є підставами для відводу заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними і допустимими доказами.

Жодних інших підстав для відводу судді Моніча Б.С. від розгляду даної справи, передбачених статтями 36, 37 КАС України, не зазначено, не обґрунтовано існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості зазначеного судді, а тому суд апеляційної інстанції приходить до переконання про необґрунтованість заявленої заяви про самовідвід.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що заяву про самовідвід судді Моніча Б.С., слід визнати необґрунтованою.

Відповідно до частини 4 статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи необґрунтованість заявленого відводу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід суддею, що визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати необґрунтованим заявлений самовідвід суді Моніча Б.С.

Зупинити провадження у справі № 0640/4568/18 до вирішення питання про самовідвід судді Моніча Б.С.

Справу 0640/4568/18 передати для вирішення питання про самовідвід судді, що визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.