Справа № 826/20431/14
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа №826/20431/14

адміністративне провадження №К/9901/5171/18, №К/9901/5170/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за касаційними скаргами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та його Уповноваженої особи на здійснення ліквідації ПАТ "Старокиївський банк" Пантіної Л.О.

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2015 (суддя Келеберда В.І.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 (колегія у складі суддів Горбань Н.І., Земляної Г.В., Сорочка Є.О.) у справі

за позовом ОСОБА_2

до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання протиправним і скасування рішення, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Старокиївський банк" Пантіної Л.О. (далі - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2 або Фонд), в якому, з урахуванням уточнень, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 щодо визнання нікчемними договорів банківського рахунку від 20.05.2014 №05/1069-2014 та №49070;

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо невключення її до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов'язати відповідача-1 включити її до вказаного вище переліку вкладників та надати відповідну інформацію Фонду;

- зобов'язати відповідачів вжити заходи та здійснити дії щодо відшкодування позивачу коштів за вкладом за рахунок Фонду.

2. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2015 позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову відповідача-1 щодо включення позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами;

- зобов'язано відповідача-1 включити позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок;

- зобов'язано відповідача-2 включити позивача до Загального Реєстру вкладників на підставі повного переліку вкладників, наданого відповідачем-1, зі здійсненням відповідного відшкодування коштів в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладом позивача.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

3. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 зазначену постанову суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників на підставі повного переліку вкладників, наданого відповідачем-1, зі здійсненням відповідного відшкодування коштів в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладом позивача. У цій частині позову відмовлено, в іншій частині постанову суду залишено без змін.

4. Відповідачі подали на вищевказані судові рішення касаційні скарги, в яких просили їх скасувати та відмовити у задоволенні позову повністю.

5. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 27.04.2015 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача-1, а ухвалою від 29.04.2015 - за касаційною скаргою відповідача-2 та об'єднав їх в одне касаційне провадження.

6. У зв'язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу для розгляду передано Верховному Суду (далі - Суд).

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. 20.05.2014 позивач уклала з ПАТ "Старокиївський банк" (далі - банк) договір банківського рахунку №49070, за умовами якого банк відкрив їй рахунок клієнта №9602 у гривні.

8. Того ж дня ці контрагенти уклали договір №05/1069-2014 банківського вкладу на суму 190000,00 грн., відповідно до якого їй відкрито вкладний (строковий) рахунок №9602 «Надійний» у гривні.

9. 17.06.2014 на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.06.2014 №365 "Про віднесення ПАТ "Старокиївський Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №50 про запровадження з 18.06.2014 на 3 місяці тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в банку Пантіну Любов Олександрівну.

10. Згідно з протоколом засідання комісії з перевірки договорів, призначеної наказом №30-А від 14.07.2014, встановлено, що фізичні особи ініціювали процес фіктивного відкриття рахунків інших фізичних осіб для штучного зарахування коштів на них у розмірі, що не перевищує суму граничного розміру відшкодування у сумі 200000 грн. Тому правочини, у тому числі позивача визнані нікчемними.

11. 11.09.2014 постановою правління Національного банку України №563 відкликано ліцензію вказаного банку.

12. 15.09.2014 позивач звернулася з заявою до уповноваженої особи Фонду, в якій просила повернути їй власні кошти готівкою у розмірі 192342,00 грн.

13. Листом від 17.09.2014 №2402/09-02 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про визнання нікчемними договорів банківського вкладу від 20.05.2014 №05/1069-2014 та банківського рахунку від 20.05.2014 №49070, у зв'язку з чим посилалася на прийняття рішення про зупинення відповідних виплат та перерахувань.

14. 17.09.2014 виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №92 про початок здійснення процедури ліквідації банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Пантіну Л.О. на період з 18.09.2014 до 18.09.2015 включно.

15. 10.10.2014 позивач звернулася до Фонду з заявою, в якій просила: включити її до реєстру вкладників згаданого вище банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та провести відшкодування вкладу, загальний розмір якого становить 192342,00 грн.

16. 02.12.2015 Фонд їй відмовив зазначивши, що оскільки в переліку вкладників, переданому йому уповноваженою особою на ліквідацію згаданого банку, інформація про вклади позивача відсутня, Фонд не має підстав для включення позивача до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду.

17. Позивач з цим не погодилася і звернулася до суду з позовною заявою.

ІІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ

18. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що отримані банком кошти на її рахунку вважаються вкладом і мають бути відшкодовані за рахунок Фонду у встановлений законом спосіб, а рішення щодо визнання нікчемними її договорів є протиправним.

19. Відповідачі заперечували проти задоволення позову з тієї підстави, що позивач не вважається вкладником банку із-за нікчемності відповідних правочинів.

20. Вважають, що кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок «дроблення» великого вкладу іншого клієнта з метою створення штучного зобов'язання Фонду на відшкодування коштів за рахунок держави.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

21. Проаналізувавши ст.ст.3, 12, 26, 37, 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452-VI), суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі не довели, що внаслідок укладання договору банківського вкладу та рахунку з позивачем банк став неплатоспроможним та виконання його зобов'язань перед іншими кредиторами стало неможливим та/або даними договорами передбачено передачу майна (коштів) з метою надання окремим категоріям пільг прямо не встановлених законодавством. Тому безпідставно визнано договори позивача з банком нікчемними правочинами, а невключення відповідачем-1 позивача до Повного переліку вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню Фондом та, як наслідок невключення її Фондом до Загального Реєстру вкладників для здійснення виплат, є протиправним.

22. Врахувавши наявність коштів на рахунку позивача в сумі 192186,3 грн., суд визнав обґрунтованими позовні вимоги щодо спірної бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

23. Вимогу позивача про визнання протиправним та скасування рішення щодо визнання нікчемними договорів з банком суд оцінив як взаємовиключну з вимогами про зобов'язання відповідачів вчинити дії в частині включення позивача до Повного переліку вкладників та відповідно загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за відповідними вкладами. Тому у задоволенні цієї частини позову відмовив.

24. З такими висновками частково погодився суд апеляційної інстанції.

25. Додатково застосувавши до спірних відносин пп.2, 4, 5 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860 (далі - Порядок №14), цей суд врахував, що позивача до загального реєстру не було включено відповідачем-2 у зв'язку з відсутністю інформації в повному переліку вкладників, поданому відповідачем-1. Отже в цій частині позовні вимоги до відповідача-2 задоволенню не підлягають. Тому постанову суду в цій частині скасував і відмовив у задоволенні такої вимоги. В іншій частині постанову суду залишив без змін.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

26. Відповідач-1 у касаційній скарзі посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні позову.

27. Стверджує, що суди дійшли хибних висновків та неправильно вирішили спір, втрутилися в дискреційні повноваження відповідачів.

28. Акцентує, що правочини позивача є нікчемними в силу закону. Водночас будь-яких окремих рішень щодо задоволення або відмови вимог позивача відповідач-1 не приймав. Тому суди невірно оцінили його лист від 17.09.2015.

29. Бездіяльність щодо не включення позивача до переліку вкладників банку відповідала вимогам закону і про нікчемність договору та транзакцій позивача письмово було повідомлено.

30. Суди не дослідили постанову правління НБУ від 17.06.2014 №365, згідно з якою банк визнано неплатоспроможним та встановлені обмеження в його діяльності.

31. Крім того, в резолютивних частинах оскаржених рішень судів не зазначено жодних ідентифікуючих ознак вкладів позивача (ні номеру рахунку, ні номеру договору, ні суми вкладу). Водночас у позивача наявний картковий рахунок, відомості щодо якого відсутні в матеріалах справи. Тому відповідач-1 вважає, що за такими рішеннями позивачу буде виплачено 200000,00 грн., а не його сума вкладу в розмірі 190000,00 грн.

32. Також суди не звернули увагу, що квитанція про внесення коштів позивача не містила часу виконання операції та штампу «вечірня» або «післяопераційний час». Водночас згідно з даними довідки про рух коштів по рахунках клієнтів банку таке зарахування відбулося о 17 год. 39 хв. Тому квитанція є недостовірним документом і договори позивача укладені з банком за відсутності факту внесення грошових коштів.

33. Акцентує увагу на тому, що фінансовий стан банку був таким, що унеможливлював зняття коштів. Тому укладення договорів з позивачем погіршувало його становище та сприяло приведенню банку до неплатоспроможності.

34. Водночас 21.08.2014 виконавча дирекція Фонду прийняла рішення про тимчасове блокування виплат грошових коштів та звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

35. Відповідач-2 у касаційній скарзі додатково стверджує про порушення судами ст.38 Закону №4452-VI, оскільки не враховано, що виявлення нікчемних правочинів є обов'язком відповідача-1.

36. До неплатоспроможності банку призвела низка таких правочинів, у тому числі позивача.

37. Тому відповідачі просили рішення судів попередніх інстанцій скасувати та відмовити у задоволенні позову повністю.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

38. Верховний Суд оцінив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, і дійшов таких висновків.

39. Загальні висновки судів у оскаржуваних рішеннях узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у подібній категорії справ.

40. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 (справа №826/1476/15) зазначила, що якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст.228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

41. Частина 3 ст.38 Закону № 4452-VI містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

42. З огляду на встановлені судами в цій справі обставини та досліджені докази, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що посилання відповідачів на положення ст.38 Закону № 4452-VI, як на правову підставу визнання правочинів нікчемними, є необґрунтованими, підстави для не включення позивача до відповідного переліку вкладників належними доказами не доведені.

43. Відповідно до ч.3 ст.2 Закону № 4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

44. Отже кошти позивача на її рахунку вважаються вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені ст.26 Закону №4452-VI, і відповідний висновок судів є правильним. Інші доводи касаційних скарг правильності цих висновків не спростовують.

45. Водночас, Суд погоджується з посиланнями відповідачів щодо допущення судами порушень норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, у зв'язку з таким.

46. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного суду у постанові від 16.05.2018 (справа №910/24198/16) рішення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в банку щодо визнання нікчемними правочинів не належить до публічно-правових спорів, оскільки є внутрішнім документом банку, дія якого на інших осіб не поширюється. Тому у цій частині судові рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження на підставі ст.354 КАС України.

47. Крім того, суди не врахували, що відповідно до ч.1 ст.27 Закону №4452-VI (у редакції на час спірних правовідносин) Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

48. Згідно з п.3 розділу ІІІ Порядку №14 (у редакції на час спірних відносин) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

49. Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку №14 може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно:

- зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування;

- зміни розміру належних їм сум;

- зміни особи вкладника;

- змін реквізитів вкладників;

- змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

50. Отже перелік складається Уповноваженою особою Фонду у визначений термін. Пізніше до нього можуть вноситися зміни та доповнення шляхом надання додаткової інформації до Фонду.

51. З огляду на зазначене вище, відповідач-1 допустив протиправну бездіяльність, не включивши позивача до повного переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов'язання відповідача-1 надати відповідачу-2 додаткову інформацію про позивача, як вкладника банку.

52. Суд погоджується з доводами касаційної скарги про відсутність у резолютивній частині постанови суду першої інстанції ідентифікуючих ознак вкладів позивача. Усунення цього недоліку можливе шляхом зміни (уточнення) частини третьої резолютивної частини постанови суду першої інстанції.

53. Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 341, 343, 349, 351, 354 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Старокиївський банк" Пантіної Л.О. задовольнити частково.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги визнати протиправним та скасувати рішення щодо визнання нікчемними договорів банківського рахунку від 20.05.2014 №05/1069-2014 та від 20.05.2014 №49070. У цій частині провадження у справі закрити.

4. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2015 змінити, а саме частину третю резолютивної частини викласти у такій редакції:

«Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Старокиївський банк" Пантіну Л.О. подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Харківським РУ ГУ МВС України у м. Києві 26.03.2001), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Старокиївський банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно з договорами від 20.05.2014 №49070 банківського рахунку та від 20.05.2014 №05/1069-2014 банківського вкладу».

5. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя Т.О. Анцупова