Справа № 263/3314/19
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

08 квітня 2019 р. Справа №263/3314/19

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (87528, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Кленова, 9) до Начальника управління патрульної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (87535, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Макара Мазая, 16) про визнання незаконними дій, зобовязання притягнення до відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Жовтневого районного суду Донецької області із позовом до Начальника управління поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2, відповідно до тексту позовної заяви позивач просить суд: визнати дії начальника управління патрульної поліції в Донецькій області поліції ОСОБА_2 не законними; притягнути до адміністративної відповідальності начальника управління патрульної поліції в Донецькій області поліції ОСОБА_2 за статтею 212-3 КУпАП за порушення Закону України «Про звернення громадян»; зобовязати Департамент патрульної поліції притягнути до відповідальності згідно дисциплінарного статуту ОСОБА_2

Ухвалою Жовтневого районного суду Донецької області від 05 березня 2018 року адміністративна справа №263/3314/19 була передана на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2019 року, адміністративна справа була передана на розгляд судді Буряк І.В.

Приписами статті 30 КАС України передбачено, що адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

При цьому, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Відповідно до положень статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження, щодо частини заявлених позовних вимог, а саме:

По перше: - щодо вимоги про притягнення до адміністративної відповідальності начальника управління патрульної поліції в Донецькій області поліції ОСОБА_2 за статтею 212-3 КУпАП за порушення Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Статтею 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено застосування адміністративних стягнень за порушення права на інформацію та права на звернення.

За змістом статті 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення судді районних у місті чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема статтями 212-2-212-21 цього Кодексу, тобто в тому числі і статтею 212 -3.

Згідно пункту 81 абзацу 1 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають складати уповноважені особи секретаріату Уповноваженого Верховної ради з прав людини або представники Уповноваженого Верховної ради України з прав людини (в тому числі стаття 212-3 (крім порушень права на інформацію відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Таким чином суд приходить висновку, що заявлена вимога підлягає не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі в частині вимоги про притягнення до адміністративної відповідальності начальника управління патрульної поліції в Донецькій області поліції ОСОБА_2 за статтею 212-3 КУпАП за порушення Закону України «Про звернення громадян».

По друге: - щодо вимоги про зобовязання Департамент патрульної поліції притягнути до відповідальності згідно дисциплінарного статуту ОСОБА_2

У відповідності до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення/дія/бездіяльність, яке порушує безпосередньо права чи обов'язки позивача.

Так, позивач, просить суд зобовязати Департамент патрульної поліції притягнути до відповідальності згідно дисциплінарного статуту ОСОБА_2

Суд звертає увагу, що поліцейські в Україні є спеціальним суб'єктом дисциплінарної відповідальності відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, який затверджений законом України №2337-VIII, набрав чинності 07.10.2018 року (далі Закон № 2337)

Стаття 11 Закону № 2337 Відповідальність поліцейського

1. За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

2. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

3. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно ст. 14 Закону № 2337:

1. Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

2. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та обєктивного зясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

3. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

4. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Висновки суду

З огляду на зміст статей 2, 4, 5, 19 Кодексу адміністративного судочинства України задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів.

Для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно особа має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушено відповідачем саме в спірних публічно-правових відносинах.

Відтак, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Не поширюють свою дію ці положення й на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних (можливо, позасудових) форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Суд констатує, що вирішення поставленого позивачем питання перебуває поза межами предметної юрисдикції суду та вирішується у спосіб передбачений нормами Закону №2337, шляхом звернення зі скаргою на дії поліцейського до компетентного органу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

При цьому суд зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічну правову позицію висловлено і Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 22.03.2018 у справі №800/559/17, від 03.04.2018 №9901/152/18, від 30.05.2018 у справі №9901/497/18 та від 12.12.2018 у справі №802/2472/17-а.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заявлена позовна вимога не підлягає розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягає судовому розгляду.

Керуючись, статтями 170, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі в частині вимоги щодо притягнення до адміністративної відповідальності начальника управління патрульної поліції в Донецькій області поліції ОСОБА_2 за статтею 212-3 КУпАП за порушення Закону України «Про звернення громадян».

Відмовити у відкритті провадження у справі в частині вимоги про зобовязання Департамент патрульної поліції притягнути до відповідальності згідно дисциплінарного статуту ОСОБА_2

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017.

Суддя Буряк І. В.