Справа № 826/14164/17
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Земляної Г.В., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Асвіо Банк" до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство "Асвіо Банк" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про відмову у задоволені скарги ПАТ «Асвіо Банк» від 26 липня 2017 року № 1745» від 31.08.2017 року № 3034/7 прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 17 серпня 2017 року; зобов'язати Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України повторно розглянути скаргу представника ПАТ «Асвіо Банк» від 26.07.2017 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за вхідним № 21961-0- 33-17.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, з підстав того, що Міністерством юстиції України безпідставно винесено рішення про відмову у задоволенні скарги, з тих підстав, що додані до скарги документи не завірені належним чином.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України «Про відмову у задоволені скарги ПАТ «Асвіо Банк» від 26 липня 2017 року №1745» від 31.08.2017 року № 3034/7 прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 17 серпня 2017 року.

Зобов'язано Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України повторно розглянути скаргу представника ПАТ «Асвіо Банк» від 26.07.2017 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за вхідним № 21961-0- 33-17.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Міністерства юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що з матеріалів скарги зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 21961-0-33-17 від 26.07.2018 року вбачається, що на копіях додатків до скарги немає належного завірення їх, а факт підроблення довіреності представника ПАТ «Асвіо-Банк» та інших документів на підставі якого було здійснено реєстраційні дії державними реєстраторами філії, також підтверджено не було.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. Також, Позивач звертає увагу на те, що наказ Міністерства юстиції України про відмову у задоволені скарги ПАТ «Асвіо Банк» від 31.08.2017 року № 3034/7 прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 17 серпня 2017 року, був винесений з посиланням на те, що додані до скарги копії не засвідчені в установленому законом порядку, хоча правові підстави для такого висновку відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2017 року ПАТ «Асвіо Банк» подано до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України скаргу на рішення державних реєстраторів про державну реєстрацію прав в порядку статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в якій Позивач просив:

- скасувати Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34662893 від 03.05.2017 року;

- скасувати Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35023846 від 03.05.2017 року;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідок Олександра Борисовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35044779 від 04.05.2017 року;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідок Олександра Борисовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35046321 від 04.05.2017 року;

- скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; 03.05.2017 року 1013774; Гнідюк Олександр Борисович; Приватний нотаріус Гнідюк О.Б.; зміна складу або інформації про засновників;

- анулювати доступ державному реєстратору Комунального підприємства Новопетрівської сільської ради «Результат» Коровайко Оксани Сергіївни до Державного реєстру прав та притягнути вказану посадову особу до дисциплінарної відповідальності;

- анулювати доступ приватному нотаріусу Київського міського округу Гнідюк Олександру Борисовичу до Державного реєстру прав та притягнути вказану особу до дисциплінарної відповідальності.

До вказаної скарги Позивачем було додано: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 2016 року; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 2017 року; витяг з журналу реєстрації вихідної кореспонденції ПАТ «Асвіо Банк»; копія Довідки про зняття арешту № 710 від 06.04.2017 року; скан - копія підробленої довідки № 710; скан - копія підробленої довіреності представника ПАТ «Асвіо Банк»; скан - копія підробленої довіреності КОМПАНІЇ ВАНГАРД КЕПІТАЛ ПАРТНЕРЗ ЛТД (VANGUARD CAPITAL PARTNERS LTD); скан - копія протоколу Загальних зборів ТОВ «Анісам» № 2 від 29.04.2017 року; скан - копія протоколу Загальних зборів ТОВ «Анісам» № 3 від 03.05.2017 року; скан - копія акта приймання-передачі від 29.04.2017 року; витяг з ЄДРПОУ відносно ТОВ «Анісам».

Матеріалами справи встановлено, що підставою звернення з вказаною скаргою стало те, що оскаржувана реєстраційна дія пов'язана з проведенням реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «АНІСАМ» (код за 1) проведена з порушенням вимог статей 15, 17, 27, 28 Закону.

Також, ПАТ «Асвіо Банк» у скарзі зазначав, що у державного реєстратора Коровайко О.С. та приватного нотаріуса Гнідюка О.Б. не було підстав для проведення оскаржуваної державної реєстрації прав та їх обтяжень щодо земельної ділянки, оскільки така державна реєстрація відбулась на підставі підроблених документів, а саме: шляхом підробки довіреності від 20 грудня 2016 року № 18 ПАТ «Асвіо Банк» та довідки ПАТ «Асвіо Банк» № 710 про виконання зобов'язань перед ПАТ «Асвіо Банк» за договором іпотеки від 22 вересня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. за № 1287, у зв'язку із зазначеним ПАТ «Асвіо Банк» вважає, що оскаржувані рішення підлягають скасуванню.

08 серпня 2017 року ПАТ «Асвіо Банк» подано до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України додаткові пояснення до скарги на рішення державних реєстраторів про державну реєстрацію прав в порядку статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

16 серпня 2017 року ПАТ «Асвіо Банк» повторно подано до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України додаткові пояснення до скарги від 26.07.2017 року, в якій Позивачем було уточнено дату прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та державного реєстратора, який прийняв відповідне рішення.

26 вересня 2017 року Міністерством юстиції України на адвокатський запит від 18.09.2017 року № 28025-0-33-17, листом за № 37144/28025-0-33-17/19 Позивачу надіслано копію наказу від 31.08.2017 року № 3034/7 «Про відмову у задоволені скарги ПАТ «Асвіо Банк» від 26.07.2017 року № 1745».

Вважаючи вказаний наказ таким, що порушує права Банку, не відповідає Закону України «Про державну реєстрацію речових прав па нерухоме майно та обтяжень» та вимогам чинного законодавства, останній звернувся з позовом до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що наказ Міністерства юстиції України про відмову у задоволенні скарги з тих підстав, що скарга не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, на етапі розгляду її по суті є протиправним, враховуючи, що на етапі підготовки скарги до розгляду у комісії не виникало питань щодо відповідності скарги та доданих до неї документів вимогам закону, а тому рішення Міністерства юстиції України у формі наказу від 31 серпня 2017 року № 3034/7, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, повноваження Міністерства юстиції України у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128).

При цьому, відповідно до частин 1 та 2 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Пунктом 2 Порядку № 1128 встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

До повноважень комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації належить розгляд скарги по суті, встановлення наявності чи відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Процедура розгляду скарги визначена статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком № 1128.

Так, відповідно до частини 3 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 30 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини 6 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про, зокрема, задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.

Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ» та «д» пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Положеннями частини 8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що вичерпний перелік підстав для відмови Міністерством юстиції України та його територіальними органами у задоволенні скарги, серед яких, зокрема: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Отже, однією з підстав для відмови у задоволенні скарги є її оформлення без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті.

Разом з цим, частиною 5 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для відмови у задоволенні скарги на дії державного реєстратора, викладеною у наказі Міністерства юстиції України від 31 серпня 2017 року № 3034/7, є те, що скарга не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення про державну реєстрацію прав.

Так, пунктом 5 Порядку № 1128 передбачено, що перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги); 2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги; 3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

За приписами пункту 7 Порядку № 1128 у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

З аналізу наведених правових норм випливає, що питання про відповідність поданої скарги вимогам щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, вирішуються комісією з розгляду скарг на етапі підготовки скарги до розгляду. Відповідно, рішення про відмову у задоволенні скарги з підстав невідповідності поданої скарги щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, вимогам закону комісія приймає саме на підготовчій стадії до розгляду скарги по суті.

Судом першої інстанції встановлено, що Міністерством юстиції України з метою розгляду поданої Позивачем скарги від 26.07.2017 року № 1745, листами від 10.08.2017 року за № 4/21961-0-33-17/19К, № 2/21961-0-33-17/19К, № 1/21961-0-33-17/19К, № 3/21961-0-33-17/19К, № 5/21961-0-33-17/19К копію зазначеної скарги надіслано державному реєстратору Комунального підприємства Новопетрівської сільської ради «Результат» Коровайко Оксану Сергіївну, Компанії «БІВОЛТОНІЯ ВЕНТУРЕС ЛІМІТЕД» (BIVOLTONIA VENTURES LIMITED), приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гнідок Олександра Борисовича, Компанії «ВАНГАРД КЕГПТАЛ ПАРТНЕРЗ ЛТД» (VANGUARD CAPITAL PARTNERS LTD), ТОВ «Анісам» та одночасно повідомлено, що про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації буде опубліковано в підрозділі «Засідання Комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» за посиланням з офіційного сайту Мін'юсту (https://minjust.gov.ua/).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Положеннями пунктів 9-11 Порядку № 1128 передбачено, що під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє скаржнику (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкту оскарження та іншим заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) рекомендованою телеграмою; 2) телефонограмою; 3) факсимільним повідомленням; 4) засобами електронної пошти.

Копії скарги та доданих до неї документів надаються суб'єкту оскарження та заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

Тобто, на етапі розгляду скарги по суті комісії з питань розгляду скарг здійснює перевірку оскаржуваного рішення державного реєстратора, обґрунтованість та правомірність прийнятих ним рішень та вчинених дій, тобто розглядає, порушені у скарзі питання.

Відповідно до відомостей з сайту (https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-komisii-17-serpnya-2017-roku) Міністерства юстиції України (оголошення про засідання комісії) на 17.08.2017 року на 15 год. 30 хв. призначено розгляд по суті скарги представника ПАТ «Асвіо-Банк» від 26.07.2017 року зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.07.2017 року за № 21961-0-33-17 з доповненнями до неї від 08.08.2017 року зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.08.2017 року за № 23993-0-33-17.

Таким чином, скаргу Позивача було призначено до розгляду по суті на 17.08.2017 року на 15 год. 30 хв. без будь-яких зауважень.

17 серпня 2017 року за результатами розгляду скарги Позивача від 26 липня 2017 року Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України складено висновок, яким вирішено відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Асвіо Банк» від 26 липня 2017 року № 1745, у зв'язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку, та скаржником не дотримано вимоги щодо оформлення скарги, визначені частиною п'ятою статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

В свою чергу, на підставі вказаного висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, 31.08.2017 року Міністерство юстиції України прийнято наказ № 3034/7 «Про відмову у задоволені скарги ПАТ «Асвіо Банк» від 26 липня 2017 року №1745».

При цьому, суд першої інстанції правомірно звертає увагу на те, що за результатами дослідження скарги Позивача, остання оформлена у відповідності до вимог визначених абз. 1 ч. 5 ст. 37 Закону № 1952, а саме у скарзі зазначено: повне найменування (ім'я) скаржника, реквізити рішень державного реєстратора, які оскаржуються, викладено зміст оскаржуваних рішень та дій державного реєстратора, викладені обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, з чим погоджується колегія суддів.

Отже, Позивачем подана до Міністерства юстиції України належним чином оформлена скарга від 26.07.2017 року.

При цьому, з доданих до суду першої інстанції заперечень Міністерства юстиції України до матеріалів розгляду скарги, вбачається, що дійсно, додані до скарги від 26.07.2017 року, матеріали не засвідчені належним чином.

Між тим, положеннями Порядку № 1128 визначено, що саме перед початком розгляду скарги по суті комісія з'ясовує чи оформлена безпосередньо сама скарга у відповідності до вимог ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги.

У разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Таким чином, наведені правові норми свідчать про те, що у разі коли встановлено порушення вимог оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги Комісія з питань розгляду скарги у сфері державної реєстрації приймає рішення про відмову у розгляді скарги до розгляду її по суті у формі наказу.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1128 розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб'єктом розгляду скарги.

За приписами частини 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що необхідність у продовженні терміну розгляду скарги може бути зумовлене потребою у з'ясуванні додаткових обставин при вирішенні скарги по суті або проведенні їх додаткової перевірки.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що через 35 днів після подання скарги, а саме: 31 серпня 2017 року Міністерством юстиції України за результатами розгляду скарги по суті видано наказ № 3034/7 про відмову у задоволені скарги ПАТ «Асвіо Банк», з тих підстав, що остання не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення про державну реєстрацію, хоча дане питання мало бути з'ясоване на етапі підготовки скарги до розгляду у силу приписів пункту 5 Порядку № 1128.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ Міністерства юстиції України про відмову у задоволенні скарги з тих підстав, що скарга не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, на етапі розгляду її по суті є протиправним, враховуючи, що на етапі підготовки скарги до розгляду у комісії не виникало питань щодо відповідності скарги та доданих до неї документів вимогам закону.

Аналогічний висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року у справі № 826/14749/16 (№ К/9901/48058/18).

Отже, рішення Міністерства юстиції України у формі наказу від 31 серпня 2017 року № 3034/7, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів також враховує, що відмовляючи у задоволенні скарги на етапі її розгляду по суті з підстав неподання належним чином завіреної копії документів, комісія з розгляду скарг фактично вдалася до такого явища, як «правовий пуризм».

Загально прийнято розуміти пуризм як надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом.

Слід відмітити, що поняття «правового пуризму» було введено в правовий обіг Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні у справі «Сутяжник проти Росії» (№ 8269/02) ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. У цій справі рішення арбітражного суду, яке набрало законної сили, було скасовано в порядку нагляду з припиненням провадження у справі суто з підстави того, що спір не підлягав розгляду арбітражними судами, хоча у подальшому вимоги заявника були задоволені судом загальної юрисдикції. Ухвалюючи рішення ЄСПЛ виходив з того, що, хоча як принцип, правила юрисдикції повинні дотримуватися, однак, враховуючи обставини даної справи, була відсутня соціальна потреба, яка б виправдовувала відступлення від принципу правової визначеності.

Таким чином, «правовий пуризм» на відміну від обставин «істотного та непереборного характеру» завжди призводить до порушення принципу правової визначеності; «правовий пуризм» - невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд; «правовий пуризм» може носити як добровільний характер й проявлятися в діяльності окремих посадових осіб, так і бути вимушеним через санкціонування державою, яка обмежує реалізацію дискреційних повноважень суб'єктів правозастосування, не допускаючи відступ від правових приписів.

Виходячи з наведеного, не применшуючи значення необхідності дотримання процесуальних норм, їх порушення повинно бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за умови, якщо останнє за своєю суттю є необґрунтованим та/або незаконним й підлягало би скасуванню чи зміні навіть за відсутності вказаної підстави.

У спірних правовідносинах, у яких суб`єкт приватного права, який звертається із зверненням до суб`єкта владних повноважень, адміністративним судам слід виходити з безумовного обов`язку суб`єкта владних повноважень (за винятком, зокрема, судів, для яких встановлений окремий порядок розгляду звернень у формі позовних заяв, скарг тощо) розглянути відповідне звернення та прийняти вмотивоване рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такий висновок ґрунтується на наступних положеннях Конституції України: усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (стаття 40); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19).

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України (справа про поширення відомостей) від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 питання практичної реалізації громадянами цих прав регулюються, зокрема, Законом України «Про звернення громадян», який забезпечує їм можливість брати участь в управлінні державними і громадськими справами, впливати на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, відстоювати свої права і законні інтереси та поновлювати їх у разі порушення шляхом викладення в письмовій або усній формі пропозицій (зауважень), заяв (клопотань) і скарг. Водночас, наявність у зверненнях завідомо неправдивих відомостей може передбачати дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з законодавством. До того ж стаття 27 Закону України «Про звернення громадян» передбачає порядок відшкодування особою витрат у зв`язку з перевіркою звернень, які містять завідомо неправдиві відомості.

У іншому рішення (справа про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виборів Президента України) від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009 Конституційний Суд України звертає увагу на те, що гарантоване статтею 40 Конституції України право на звернення відповідно до імперативних вимого статті 64 Основного Закону не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану. У цьому рішенні єдиний орган конституційної юрисдикції також робить висновок про неконституційність положень актів законодавства, які встановлюють обмеження стосовно реалізації конституційного права на звернення, зокрема, у формі скарг.

З системного аналізу вказаних норм ст. 245 КАС України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

За вказаних вище обставин, ПАТ «Асвіо Банк» виконано всі умови для розгляду його скарги на рішення державних реєстраторів про державну реєстрацію прав в порядку статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», втім відповідачем, як встановлено матеріалами справи позивачу було відмовлено у задоволенні вказаного питання, з порушенням процедури її розгляду, відповідно до Порядку № 1128.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за необхідне визначити спосіб захисту порушеного права Позивача, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, шляхом зобов'язання Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України повторно розглянути скаргу представника ПАТ «Асвіо Банк» від 26.07.2017 року, зареєстровану в Міністерстві юстиції України за вхідним № 21961-0- 33-17, з чим погоджується колегія суддів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Міністерства юстиції України, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Г.В. Земляна

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 11.04.2019 року.