Справа № 761/44436/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Ісаєнко Ю.А.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 р.

у справі № 761/44436/188 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом ОСОБА_2

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби,

Державної фіскальної служби України

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС) та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення від 05.11.2018 року №17170/к/99-99-11-02-02-25; визнати протиправною та скасувати постанову від 17.10.2018 року №50/28-10-44-04/14307357.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувану постанову Офісу великих платників податків ДФС прийнято з порушенням вимог ст.ст. 38, 268 КУпАП.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 р. у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з зазначеними рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 р. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що спірну постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято поза межами строків, встановлених ст. 38 КУпАП та у відсутності особи, що притягається до відповідальності.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу відповідачами не надано.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17 жовтня 2018 року заступником начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Деревянком О.В., на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 08 жовтня 2018 року № 50/28-10-44-04 винесено Постанову № 50/28-10-44-04/14307357 про накладання адміністративного стягнення, за якою головного бухгалтера Казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбачено ч. 4 ст. 165-1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 2040,00 грн. (а.с. 4).

Із змісту спірної постанови вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що виразилось у несвоєчасній сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 1 644 998,70 грн. за червень 2018 року, граничний термін сплати якого 20.07.2018 року, однак, фактично сплачено 07.09.2018 року.

Позивачем, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності оскаржено до Державної фіскальної служби. За результатами розгляду скарги, прийнято рішення 05.11.2018 року № 50/28-10-44-04/14307357, яким постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишено без змін, а скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями позивач 14.11.2018 року звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, прийшов до висновку про обґрунтованість та правомірність постанови прийнятої Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем, останній, будучи головним бухгалтером КП СПБ «Арсенал», допустив несвоєчасну сплату єдиного внеску за червень 2018 року.

Частиною 4 статті 165-1 КУпАП встановлено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від вісімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт порушення позивачем податкового законодавства, а також Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у період з 21.07.2018 року по 07.09.2018 року встановлено Офісом великих платників податків ДФС 08.10.2018року, та зафіксовано у протоколі №50 (28-10-44-04) від 08.10.2018року .

Поряд із цим, пунктом 7 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Таким чином, у ст. 38 КУпАП закріплено, що початком відліку часу для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього часу, крім як для триваючих правопорушень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції зроблено висновки, що порушення граничних строків сплати єдиного внеску є триваючим порушенням, а датою вчинення правопорушення є день сплати заборгованості - 07.09.2018 року.

Поряд з цим, триваючим правопорушенням є проступок, пов'язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, на противагу триваючому, разовим є порушення, яке виразилось в однократному порушенні вимог Закону, яке не має під собою непереривного невиконання обов'язків визначених правовою нормою.

Так, сплата єдиного внеску обумовлено певною дією щодо сплати єдиного внеску в неналежному розмірі та у встановлені строки. Таке порушення є однократними разовими порушеннями Закону, не має триваючого характеру та не виражається у триваючому неперервному порушенні Закону як-то невиконання обов'язків визначених правовою нормою протягом певного часу.

Аналогічну позицію щодо визначення поняття триваючого порушення, викладено у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 242/924/17 та у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, а також у Листі Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 р. N 33814/7/99-99-17-03-01-17.

Оскільки, порушення ОСОБА_2 граничних строків сплати єдиного внеску є однократним, закінченим проступком, тому і адміністративне стягнення може бути накладено на винну особу протягом двох місяців з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що вищезазначене порушення допущено 21 липня 2018 року (наступний день після граничного терміну сплати зобов'язання), станом на день прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення -17 жовтня 2018 року, двохмісячний строк для застосування до позивача адміністративного стягнення сплинув.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, колегія суддів дійшла висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 05.11.2018 року №17170/к/99-99-11-02-02-25 про результати розгляду скарги на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Приписами статті 288 КУпАП визначено, що скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення подається у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України, оскільки вважав, що відсутні підстави для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, та з урахуванням положень ст.ст.288, 293 КпАП України, ст. 286 КАС України, колегія суддів звертає увагу, що спірне рішення Державної фіскальної служби не можу бути скасовано рішенням суду, оскільки таке не породжує для позивача жодних обов'язків, а є лише результатом розгляду скарги, а відтак, предметом розгляду є саме постанова про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 242, 246, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо скасування постанови Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 17.10.2018 року №50/28-10-44-04/14307357 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 17.10.2018 року №50/28-10-44-04/14307357 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 165-1 КУпАП закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький