Справа № 162/182/19
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/182/19
Провадження № 2-а/162/15/2019
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області під головуванням судді Глинянчука В.Д., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

Позов ОСОБА_2 надійшов до суду 05 березня 2019 року.

Ухвалою від 11 березня 2019 року у справі відкрито провадження. Постановлено розглянути її з повідомленням сторін.

Справу по суті розглянуто 08 квітня 2019 року з участю позивача ОСОБА_2 Рішення суду проголошено 09 квітня 2019 року.

2. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_2 вважає незаконною постанову відповідача ОСОБА_3 від 24 лютого 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121, частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) за порушення правил зупинки та експлуатації транспортного засобу, що має технічні несправності.

Перш за все позивач звертає увагу, що вручений відповідачем примірник постанови через поганий почерк неможливо прочитати.

З змісту постанови слідує, що позивач нібито здійснив зупинку автобуса «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини, а також виїзду з прилеглої території. Між тим, до оскаржуваної постанови не додано замірів, схем щодо визначення конкретної ділянки дороги, де позивач зупинився тощо.

Крім цього, транспортний засіб був обладнаний грязезахисними конструкціями, однак пояснення позивача інспектор проігнорував.

При винесені оскаржуваної постанови одразу на місці зупинки транспортного засобу позивач був позбавлений можливості скористатися більшістю прав, передбачених статтею 268 КУпАП, зокрема правом на захист.

2.1 Стисливий виклад позиції позивача у судовому засіданні.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та пояснив що працює водієм у підприємця ОСОБА_4 на автобусному маршруті «Підкормілля Рівне». У місті ОСОБА_4, коли на території автостанції на вулиці Конякіна, 39, він зупинив автобус у зоні висадки пасажирів, до нього підійшов відповідач ОСОБА_3 та повідомив, що позивач порушив правила зупинки, а саме здійснив зупинку ближче ніж за десять метрів від краю перехрещуваної проїзної частини. На це ОСОБА_2 заперечив, адже відповідач будь-яких технічних замірів не проводив. У відповідь ОСОБА_3 сказав, що буде проводити технічний огляд транспортного засобу. Позивач пішов до диспетчера автостанції для проставляння відмітки у маршрутному листі. Коли він повернувся, то відповідач вказав, що в автобусі відсутній правий задній бризговик. Будь-яких пояснень у нього з цього приводу відповідач не запитував. Одразу після цього його запросили у поліцейський службовий автомобіль, де і було винесено оскаржувану постанову. Він розписався у постанові, оскільки уже не вкладався в графік руху автобуса.

На запитання суду позивач повідомив, що перед кожним виїздом автобус проходить огляд у механіка, який погодив його вихід у рейс 24 лютого 2018 року. Крім цього, транспортний засіб двічі на рік проходить загальний технічний огляд.

Позивач припускає, що бризговик міг відірватися 24 лютого 2019 року по дорозі з Підкормілля у ОСОБА_4.

У матеріально-правовому обґрунтуванні позову позивач покликається на статті 268, 276, 280 КУпАП, рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року щодо офіційного тлумачення терміну «місце вчинення правопорушення».

3. Стислий виклад позиції відповідача.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечила, звернувши увагу суду на наступне.

Сторона відповідача доводить, що у справі зібрано достатньо доказів порушення ОСОБА_2 правил зупинки та керування транспортним засобом з технічними несправностями, що підпадає під диспозиції частини першої статті 122 та частини першої статті 121 КУпАП. У звязку з цим відповідач правомірно виніс оскаржувану постанову та притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи відповідачем позивач не заперечував факту скоєння адміністративних порушень, будь-яких заяв і клопотань не подавав, а тому у ОСОБА_3 були усі підстави винести постанову на місці зупинки транспортного засобу.

У матеріально-правовому обґрунтуванні відзиву сторона відповідача покликається на статті 33, 121, 122, 245, 251, 280, 283 КУпАП, пункти 1.3, 1.9, 8.4 «ґ», 15.9 «ґ», 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд погоджується з позивачем та констатує неможливість встановлення фактичних обставин у справі через нерозбірливий почерк в постанові відповідача серії НК № 591482 від 24 лютого 2019 року.

Крім цього, на поданому стороною відповідача відео з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано моменту порушення позивачем правил зупинки, не подано з цього приводу будь-яких інших доказів тощо.

5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності з частинами першою-третьою статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з пунктами 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов'язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов'язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов'язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У відповідності з пунктом 10 розділу XIV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім'я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Таким чином, враховуючи упущення відповідача при фіксації порушень та вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, які фактично позбавили суд можливості встановлення фактичних обставин у справі, відповідно до статті 286 КАС суд вважає за доцільне скасувати постанову відповідача і надіслати справу на новий судовий розгляд.

6. Питання розподілу судових витрат.

На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні відомості про понесені сторонами судові витрати.

Керуючись статтями 242-246, 286 КАС, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 серії НК № 591482 від 24 лютого 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 121, частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 надіслати поліцейському роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 на новий розгляд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В.Д. Глинянчук