Справа № 420/1498/19
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1498/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

при секретарі - Салюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження № 58474313 від 26.02.2019 - в частині стягнення виконавчого збору та від 26.02.2019 про стягнення виконавчого збору в розмірі 16692 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.03.2019 до Управління надійшли постанови державного виконавця від 26.02.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58474313 з примусового виконання судового виконавчого листа, виданого Одеським окружним адміністративним судом 18.02.2019 № 420/5485/18 та про стягнення виконавчого збору в розмірі 16692 грн. Однак судове рішення було виконано Управлінням, зокрема 20.02.2019 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, в результаті чого розмір пенсії з 01.03.2019 склав 10258,12 грн.; також в період з 01.01.2018 по 28.02.2019 виникла доплата у розмірі 16290 грн. Зазначена доплата в порядку постанови КМУ № 649 від 22.08.2018 часткового сплачена 05.03.2019 (за період з 11.02.2019 по 28.02.2019) в сумі 1047,22 грн., а залишок (за період 01.01.2018-10.02.2019) в сумі 15242,78 грн. буде виплачено за окремою бюджетною програмою, в порядку постанови правління ПФУ від 26.09.2018 № 20-1 за процедурою, визначеною постановою КМУ № 649 від 22.08.2018.

Ухвалою судді від 03.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд за правилами, встановленими для окремих категорій справ, з викликом сторін на 10.04.2019 о 12:30 год.

09.04.2018 до суду від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи, що 18.03.2019 до відділу надійшов лист від Управління, згідно якого 01.03.2019 проведено перерахунок пенсії на виконання рішення суду та здійснено частку доплату пенсії за період з 11.02.2019 по 28.02.2019 в сумі 1047,22 грн.; доплата за період з 01.01.2018 по 10.02.2019 в сумі 15242,78 грн. буде виплачена згідно з Порядком № 649 від 22.08.2018 та Порядком № 20-1 від 26.09.2018. Однак здійснення такого перерахунку є лише передумовою для її виплати, у зв'язку із чим рішення суду боржником не виконано у повному обсязі, а тому дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору відповідають чинному законодавству.

10.04.2019 від представника ГУ ПФУ в Одеській області надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

В судове засіданні 10.04.2019 представники сторін не з'явились; їх неприбуття відповідно до ч.3 ст.268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 по справі № 420/5485/18 ГУ ПФУ в Одеській області зобов'язано провести перерахунок та виплату з 01.01.2018 ОСОБА_1 пенсії з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 86 відсотків грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, згідно довідки Управління Служби безпеки України в Одеській області №76 від 10 квітня 2018 із врахуванням раніше виплачених сум.

Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 11.02.2019 і 18.02.2019 Одеським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист № 420/5485/18, який стягувачем пред'явлено до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Щегловою Є.В. від 26.02.2019 відкрито виконавче провадження № 58474313 з примусового виконання виконавчого листа № 420/5485/18, згідно з п.3 якої належить стягнути з боржника - ГУ ПФУ в Одеській області виконавчий збір в розмірі 16692 грн.

Також постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Щеглової Є.В. від 26.02.2019 постановлено стягнути з ГУ ПФУ в Одеській області виконавчий збір в розмірі 16692 грн.

Листами від 26.02.2019 № 091-915/В-7, № 0916 копії вищезазначених постанов направлені на адресу ГУ ПФУ в Одеській області.

У відповідь ГУ ПФУ в Одеській області листом від 13.03.2019 № 4096/03 повідомило Відділ ПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 20.02.2019, в результаті чого розмір пенсії з 01.03.2019 склав 10258,12 грн.; доплата з дня набрання рішення суду законної сили (11.03.2019) по 28.02.2019 в сумі 1047,22 грн. зараховано пенсіонеру на поточний рахунок 05.03.2019; доплата пенсії за період з 01.01.2018 по 10.02.2019 в сумі 15242,78 грн. буде виплачена згідно з Порядком № 649 від 22.08.2018 та Порядком № 20-1 від 26.09.2018.

Одночасно, не погоджуючись із стягненням виконавчого збору в розмірі 16692 грн. постановами від 26.02.2019, позивач звернувся за судовим захистом із даним позовом від 13.03.2019 (позов подано до суду 14.03.2019).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає оскаржувані постанови обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 р. № 1404-VIII (надалі - "Закон № 1404-VIII").

Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Отже, правовою підставою для відкриття виконавчого провадження, зокрема є виконавчий документ, виданий на підставі та на виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ст.63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону № 1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої статті 27 «Про виконавче провадження» № 1404-VIII,за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 мінімальний розмір заробітної плати складає 4173 грн.

Згідно з ч.5 ст. 27 «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

За частиною дев'ятою статті 27 «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов'язується з початком примусового виконання, яке виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа. Відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Як на підставу для задоволення позовних вимог позивач посилається на виконання ним судового рішення 20.02.2019 шляхом здійснення перерахунку пенсії пенсіонеру, тобто до відкриття виконавчого провадження 26.02.2019.

При цьому позивач послався на Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 р. № 649, зазначивши, що внаслідок перерахунку пенсії розмір пенсії ОСОБА_3 з 01.03.2019 становить 10258,12 грн. Також за період з 01.01.2018 по 28.02.2019 виникла доплата у розмірі 16290 грн.

У зв'язку із набранням 28.08.2018 чинності постановою КМУ № 649, виплата розрахованої доплати у розмірі 16290 грн. проводить в порядку:

- доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 11.02.2019 по 28.02.2019 в сумі 1047,22 грн. зарахована на поточний рахунок ОСОБА_1 05.03.2019;

- залишок доплати пенсії за період з 01.01.2018 по 10.02.2019 в сумі 15242,78 грн. буде виплачено згідно з Порядком № 649 та відповідно до постанови правління ПФУ № 20-1 від 26.09.2018.

При цьому позивач зазначає, що відповідно до Порядку № 649 Управлінням 18.01.2019 відправлено інформацію про судові рішення, ухвалені з 01.01.2018 по 31.01.2018, за якими наявна сума невиплачених коштів. Запит ПФУ стосовно формування реєстру судових рішень за 2019 рік для направлення їх на розгляд Комісії на адресу ГУ ПФУ в Одеській області не надходив.

В той же час матеріали справи не містять доказів того, що на час прийняття оскаржуваних постанов у ВП № 58474313 від 26.02.2019 про стягнення виконавчого збору в розмірі 16692 грн. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 по справі № 420/5485/18 в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості було виконано у повному обсязі.

При цьому суд враховує, що здійснення перерахунку пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі. В ході судового розгляду справи відповідачем не було надано ані до суду, ані до відповідача жодного доказу, який свідчив би про вчинення позивачем дій, зазначених у пункті 5 Порядку № 649, зокрема направлення до Пенсійного фонду України:

документу, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;

копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;

розрахунку суми, що підлягає виплаті, засвідченого керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Таким чином, матеріали справи свідчать на користь того, що рішення Одеського окружного адміністративного суду № 420/5485/18 від 03.12.2018, яке набрало законної сили 11.02.2019, в частині виплати пенсії за період 01.01.2018 по 10.02.2019 в сумі 15242,78 грн. залишається невиконаним зокрема і на момент розгляду даної справи, отже виконано не в повному обсязі.

За таких обставин, оскаржувані постанови ВП № 57474313 від 26.02.2019 про стягнення виконавчого збору в розмірі 16692 грн. є обґрунтованими та законними, тобто прийнятими у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в зв'язку з чим заявлені позовні вимоги не належать до задоволення.

При цьому, не заслуговують на увагу посилання позивача на постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2019 у справі № 420/6498/18, постанови Верховного Суду від 24.03.2015 у справі № 21-66а14 та від 26.05.2015 у справі № 21-199а15, згідно яких невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки за обставин розглядуваного спору невиконання Управлінням судового рішення обумовлено не відсутністю грошових коштів, а саме бездіяльністю Управління щодо звернення до ПФУ із електронною відомістю для виділення відповідних коштів для повного виконання рішення суду.

При цьому в даному випадку головним є питання повного виконання рішення, а не з'ясування поважності чи неповажності причин його невиконання.

Позивач помилково ототожнює стягнення виконавчого збору із застосуванням штрафу, наводячи в якості аргументації у спорі, предметом якого є саме постанова про стягнення виконавчого збору, доводи щодо незаконного застосування штрафу у випадку відсутності фінансової можливості виконати рішення суду.

Натомість, вирішальним чинником такого спору є питання повного виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження і за встановлених судом обставин позивач був обізнаний про набрання судовим рішенням законної сили 11.02.2019, проте жодних дій на його виконання не вчиняв. І лише після отримання 04.03.2019 постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору наступного дня розпочав виконання судового рішення, здійснивши 05.03.2019 часткову виплату пенсії.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивачем в ході судового розгляду справи не доведено неправомірність спірної постанови.

Проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що державним виконавцем прийнято оскаржувані постанови в межах повноважень, у передбачений законодавством спосіб, з урахуванням всебічного дослідження всіх обставин спірних правовідносин, що мають значення для прийняття рішень, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, у зв'язку із чим адміністративний позов не підлягає до задоволення.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37; ) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.272 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Завальнюк