Справа № 160/517/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Справа № 160/517/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмову у призначенні йому пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку та зобов`язати відповідача призначити йому таку пенсію з 15.11.2017 року .
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій Пенсійного фонду, які полягали у відмові призначити пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 10 років, оскільки вважає, що ним надано достатньо доказів на підтвердження обставин участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не менше 5 календарних днів, у зв`язку з чим позовні вимоги просить задовольнити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не підтверджена, у зв`язку з чим, право на достроковий вихід на пенсію згідно ст. Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не має.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 р. (категорія 2), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 .
У листопаді 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно із ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 10 років.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.11.2018 року № 255/03.13-35 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку з тих підстав, що його участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не підтверджена.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

При вирішенні спору суд виходить з того, що згідно ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (тут і далі у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Ч. 1 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, зокрема: особам, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, пенсії як ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС призначається із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Згідно із ст. 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Отже, відповідно до вказаного Порядку, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Позивачем надано копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, копію військового квитка серії НОМЕР_2 від 12.05.1986 року, в якому відомості щодо виконання робіт по ліквідації наслідків ЧАЕС з 10.11.1986 року по 28.03.1987 року, архівної довідки від 14.08.2018 року № 876/02.11-11, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, відповідно до яких позивач у період з листопада 1986 року по березень 1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позивач надав достатньо документів для підтвердження факту, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС для призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилання Пенсійного органу на розбіжності у періодах участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС суд знаходить безпідставними, оскільки вказані розбіжності є не значними та не можуть бути підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, оскільки наданими позивачем доказами підтверджено участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів.

За таких обставин, відповідачем безпідставно та необґрунтовано відмовлено позивачу в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та в порушення вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено правомірності своїх дій.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не вбачає підстав для їх розподілу у порядку, встановленому ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували понесення ним будь-яких судових витрат, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору за п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку встановленого для державних пенсій, на 10 років на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ - 21910427, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, 49094) призначити з 15.11.2018 року ОСОБА_1 пенсію за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку встановленого для державних пенсій, на 10 років на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна