Справа № 520/980/19
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 р. № 520/980/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кравчені Т.І.,

представника позивача - Яковлева Є.В.,

представників відповідача - Баклушиної В.Б., Радченка І.А., Юношева С.А., Лютянського М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбросія" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбросія" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №, №, № від 21.06.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області винесено всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначили, що податкові повідомлення-рішення є правомірними та прийнятими з дотриманням вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області, в період з 20.03.2018 по 30.04.2018, згідно із пунктом 7 частини 1 статті 336, статті 345, статті 346 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VІ зі змінами, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами, наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 05.03.2018 № 1491 «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «АМБРОСІЯ» (податковий номер 39740216)», проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «АМБРОСІЯ» (податковий номер 39740216) дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 10.04.2015 по 31.12.2017.

За результатами перевірки складено акт від 14.05.2018 №1872/20-40-14-15-07/39740216.

В результаті перевірки було встановлено порушення: пункту 2 частини 2 статті 52, частини 9, пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, в частині правильності визначення митної вартості товарів; частини 1, пункту 5 частини 8 статті 257, статті 278, пункт 1 частини 1 статті 279, частини 1 статті 293, частини 1 статті 295 Митного кодексу України, у зв'язку з чим було занижено податкове зобов'язання по сплаті мита в періоді, що перевірявся на загальну суму 7881,20 грн.; частини 1, пункту 5 частини 8 статті 257, статті 278, пункт 1 частини 1 статті 279, частини 1 статті 293, частини 1 статті 295 Митного кодексу України та статті 4 Закону України «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року» від 28.12.2014 №73-VIII, у зв'язку з чим було занижено податкове зобов'язання по сплаті додаткового імпортного збору в періоді, що перевірявся на загальну суму 2495,26 грн.; Частини 1, пункту 5 частини 8 статті 257, частини 1 статті 293, частини 1 статті 295 Митного кодексу України та пункту 187.8. статті 187, пункту 190.1. статті 190 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим було занижено податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 32155,07 грн.

Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов'язань по сплаті митних платежів на загальну суму 42 531,53 грн., в тому числі: по ввізному миту - на суму 7881,20 грн.; додатковому імпортному збору - 2495,26 грн.; по податку на додану вартість - на суму 32155,07 грн.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області були прийняті податкові повідомлення-рішення №, №, № від 21.06.2018.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку з тим, що позивачем допущено порушення податкового та митного законодавства України, на підставі пп. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1, 58.2, 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС у Харківській області збільшено суми грошового зобов'язання за платежами мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності, додатковий імпортний збір, податок на додану вартість.

З мотивувальної частини акту перевірки №1872/20-40-14-15-07/39740216 від 14.05.2018, висновки якого покладено в основу спірних рішень, вбачається, що за результатами аналізу договорів із іншими контрагентами (крім постачальників товарів), які стосуються робіт та послуг, що мають вплив на складові митної вартості товарів, встановлено порушення повноти декларування ТОВ «АМБРОСІЯ» складових митної вартості: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, відповідно до документально підтвердженої інформації (договір транспортного експедирування №1-12/ЮГ від 01.12.2015; договір транспортної експедиції №UKR728 від 10.10.2017; акти виконаних робіт до вказаних договорів, а також обігово-сальдові відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» і 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками») та виявлено, що при визначені митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, не в повному обсязі додавались складові митної вартості товарів (витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України) в сумі 150398,91 грн., чим порушено частину 9, пункт 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

Суд зазначає, що умови поставки товарів, перехід права власності, розподіл ризиків та витрат фіксуються покупцем та продавцем у зовнішньоекономічних договорах у відповідності до міжнародних правил Інкотермс.

Одним з основних принципів, які регулюється термінами Інкотермс, є розподіл між продавцем та покупцем транспортних витрат, понесених на доставку товарів.

Правила Інкотермс передбачають 4 основні групи умов поставки: Група E - відвантаження, перехід зобов'язань - у місці відправлення (EXW); Група F - основне перевезення не сплачується продавцем (FCA, FAS, FOB); Група C - основне перевезення оплачується продавцем (CFR, CIF, CPT, CIP); Група D - повноцінна доставка, перехід зобов'язань здійснюється в момент отримання товару покупцем (DAT, DAP, DDP).

Умова поставки товару CFR згідно «Інкотермс 2010» («Вартість і фрахт (...назва порту призначення)») означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Термін CFR зобов'язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не мають намірів щодо здійснення поставки товару через поручні судна, слід застосовувати термін CPT.

Умова поставки товару CIF згідно «Інкотермс 2010» («Вартість, страхування та фрахт (...назва порту призначення)») означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, ПРОТЕ, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов'язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

Умова поставки товару FOB згідно «Інкотермс 2010» («Франко-борт (...назва порту відвантаження)») означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов'язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не мають намірів щодо здійснення поставки товару через поручні судна, слід застосовувати термін FCA.

Умова поставки товару FCA згідно «Інкотермс 2010» («Франко-перевізник (...назва місця призначення») означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов'язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Підприємством, під час проведення перевірки були надані договори на транспортне експедирування з наступними фірмами: ТОВ «ЮРІЯ-ГРУП» (податковий номер 39548012), адреса: Україна, 67832, Одеська обл., Овідопольський район, смт. Великодолінське, садовий кооператив «Механізатор», 16/325; Компанія «T.E.L.S. Transeuropean Logistic Services Limited», адреса: Suite, 4, 11 Rosemont Road Hampstead, London NW3 6 NG, United Kingdom.

Згідно умов вищевказаних договорів ТОВ «ЮРІЯ-ГРУП» та компанія «T.E.L.S. Transeuropean Logistic Services Limited» зобов'язуються за плату і за рахунок ТОВ «АМБРОСІЯ» організувати надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів в міжнародних сполученнях.

При аналізі наданих до перевірки первинних документів, за 13 митними деклараціями встановлено, що ТОВ «ЮРІЯ-ГРУП» та компанія «T.E.L.S. Transeuropean Logistic Services Limited», згідно з умовами договорів на транспортне експедирування, надані ТОВ «АМБРОСІЯ» наступні акти про надання транспортно-експедиційних послуг, а саме: ТОВ «ЮРІЯ-ГРУП»: акти наданих послуг від 30.12.2015 №21, від 19.04.2016 №81, від 25.04.2016 №127, від 30.05.2016 №92, від 08.12.2017 №591 та №592, від 25.11.2017 №559 та №560, від 06.11.2017 №522 та №523, від 23.10.2017 №506 та №507, від 20.09.2017 №459, від 13.09.2017 №453, від 22.08.2017 №397, від 26.07.2017 №312 та від 10.05.2017 №190; Компанія «T.E.L.S. Transeuropean Logistic Services Limited»: акт здачі-приймання виконаних робіт від 19.10.2017 №R5.

Відповідно до вказаних актів виконаних робіт ТОВ «ЮРІЯ-ГРУП» та компанія «T.E.L.S. Transeuropean Logistic Services Limited» були надані ТОВ «АМБРОСІЯ» наступні послуги (роботи) з організації перевезення вантажу, в тому числі, але не виключно: SSD* (на користь судноплавної лінії) - це надбавка за безпеку в порту; Компенсація витрат судноплавної лінії за межами митної території України; Демередж; Організація перевезення вантажу (молоко).

Факти надання транспортно-експедиційних послуг з боку ТОВ «ЮРІЯ-ГРУП» та компанії «T.E.L.S. Transeuropean Logistic Services Limited» підтверджено первинними документами бухгалтерського обліку ТОВ «АМБРОСІЯ», а саме: договорами на транспортне експедирування, актами виконаних робіт та банківськими документами.

Перевірка повноти декларування ТОВ «АМБРОСІЯ» складових митної вартості (витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язаних з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України), проводилась шляхом дослідження як безготівкових, так і готівкових розрахунків підприємства.

Проводилось співставлення документів, наданих до митного оформлення, з первинними документами, які є на підприємстві, а саме: договорів, актів виконаних робіт, банківських документів, оборотно-сальдових відомостей та карток рахунків, податкових накладних, реєстру отриманих та виданих податкових накладних.

До перевірки ТОВ «АМБРОСІЯ» було надано наступні документи: договори на надання послуг транспортного експедирування; платіжні доручення банківським установам на сплату коштів по виставлених рахункам на сплату транспортно-експедиційних послуг; акти виконаних робіт з надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення імпортованих товарів; обігово-сальдові відомості; копії митних декларацій (далі - МД) з товаросупровідними документами, що подавались підприємством до митного оформлення, за період з 10.04.2015 по 31.12.2017, тощо.

Відповідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 50 Митного кодексу України, відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 8.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених Митним кодексом України, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно пункту 4 частини 5 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Відповідно статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу України.

У відповідності до частини 1 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої статті 58 Митного кодексу України.

Згідно частин 10 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, зокрема, але не виключно, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно ч. 3 ст. 345 Митного кодексу України, органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Щодо не включення до складових митної вартості витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України - демереджу.

Робочою групою було проведено вибіркову перевірку сум витрат на транспортування та витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України по МД, де поставки товару проводились на умовах CFR, CIF, DAP, EXW, FOB та FCA по за межами митного кордону України.

Судом встановлено, що перевірка була проведена шляхом порівняння сум заявлених, як транспортні витрати при митному оформлені та згідно первинних бухгалтерських документів ТОВ «АМБРОСІЯ».

Так перевіркою встановлено, що під час митного оформлення на умовах поставки CIF (UA Iliyichevsk) за МД від 18.10.2015 №500040001/2015/012417, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України не заявлені взагалі, але фактично згідно акту наданих послуг від 30.12.2015 №21 до договору транспортного експедирування №1-12/ЮГ від 01.12.2015 укладеному з ТОВ «ЮРІЯ-ГРУП» (податковий номер 39548012) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (демередж) складають 49905,18 грн.

Ідентифікація акту наданих послуг від 30.12.2015 №21 саме до МД від 18.10.2015 №500040001/2015/012417 проведена на підставі листа ТОВ «АМБРОСІЯ» від 19.04.2018 №19/04/18 (вх. №15691/10 від 20.04.2018).

Загалом сума заниження транспортних витрат по МД, як складових митної вартості складає 49905,18 грн.

В результаті чого, на порушення вимог пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, підприємством занижено митну вартість по МД на суму 49905,18 грн., та відповідно занижено митні платежі на загальну суму складає 18963,97 грн., а саме: Мито - 4990,52 грн.; Додатковий імпортний збір - 2495,26 грн.; Податок на додану вартість - 11478,19 грн.

Згідно норм Митного кодексу України, при визначенні митної вартості товару за методом «ціна угоди» на імпортера покладено обов'язок включити у митну вартість витрати на перевезення до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо вони не були включені в ціну товару.

Суд зазначає, що транспортні витрати розподіляються між продавцем та покупцем товару залежно від умов поставки товару, про що суб'єкти господарювання домовляються при укладанні зовнішньоекономічного договору (контракту). Якщо умови поставки передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, то такі витрати додаються до фактурної вартості.

Імпортер зобов'язаний враховувати фактичну суму транспортних витрат незалежно від того, ким вони понесені.

Таким чином, в митну вартість входять такі додаткові витрати, як наприклад плата за вимушений простій транспорту (демередж), різні надбавки к тарифу: за перевезення в високий сезон, зимній сезон, військова надбавка, надбавка за безпеку, надбавка за піратський ризик, паливна надбавка та інше.

Отже, підсумовуючи вищевикладене у випадку наявності рахунків виставлених логістичною компанією за такими статтями як: страхування в лінії; додатковий збір; надбавка за безпеку; льодовий збір і т.п.; демередж і відповідно до сум яких не нараховується ПДВ (що в свою чергу свідчить про витрати, які понесені до моменту перетину кордону України) такі витрати повинні включатись до бази оподаткування (митної вартості) імпортованих товарів.

Згідно з вимогами статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування ПДВ є, зокрема, операції платника з: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до пункту 195.1.3. пункту 195.1. статті 195 Податкового кодексу України визначено, що за нульовою ставкою ПДВ оподатковуються операції з постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Перевіркою встановлено, що в актах виконаних послуг перевізників, окремі суми наданих послуг оподатковуються ПДВ за ставкою, визначеною підпунктом «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України, що свідчить про факт її поставки на території України, а інші суми наданих послуг не оподатковувались ПДВ, що підтверджує їх здійснення за межами митної території України.

Так в актах наданих послуг перевізниками сума демереджу в окремих випадках не оподатковується ПДВ, цей факт свідчить про те, що понаднормативне надання послуг судноплавними компаніями відбувалось за межами митної території України. Зазначене знайшло своє відображення і під час реєстрації податкових накладних.

Головним управлінням ДФС у Харківській області при визначенні митних платежів ТОВ «АМБРОСІЯ» було враховано тільки суми витрат демереджу, як складових митної вартості, які не оподатковуються ПДВ.

Щодо не включення до складових митної вартості витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України - (SSD* (на користь судноплавної лінії); компенсація витрат судноплавної лінії за межами митної території України.

Щодо вказаних термінів суд зазначає, що (SSD* (на користь судноплавної лінії) - це надбавка за безпеку в порту; компенсація витрат судноплавної лінії за межами митної території України - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Щодо митної декларації (МД), що була предметом перевірки та знайшла своє відображення в акті перевірки, суд зазначає, що перевірка була проведена шляхом порівняння сум заявлених, як транспортні витрати при митному оформлені та згідно первинних бухгалтерських документів ТОВ «АМБРОСІЯ».

Так за МД від 05.12.2017 № UA500030/2017/018969, на умовах поставки CIF (UA), витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України не заявлені взагалі, але фактично згідно актів наданих послуг від 08.12.2017 №591 та від 08.12.2017 №592 до договору транспортного експедирування №1-12/ЮГ від 01.12.2015 укладеному з ТОВ «ЮРІЯ-ГРУП» (податковий номер 39548012) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (SSD* (на користь судноплавної лінії); компенсація витрат судноплавної лінії за межами митної території України складають 2667,10 грн.

Ідентифікація актів наданих послуг від 08.12.2017 №591 та від 08.12.2017 №592 саме до МД від 05.12.2017 №UA500030/2017/018969 проведена на підставі №CSLU1084760 та №DFSU7545731 контейнерів зазначених, як в актах наданих послуг так і в МД.

Загалом сума заниження транспортних витрат по МД, як складових митної вартості складає 2667,10 грн.

В результаті чого, на порушення вимог пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, підприємством занижено митну вартість по МД на суму 2667,10 грн., та відповідно занижено митні платежі на загальну суму складає 533,42 грн., а саме: Мито - 0,00 грн.; Податок на додану вартість - 533,42 грн.

Згідно з вимогами статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування ПДВ є, зокрема, операції платника з: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до пункту 195.1.3. пункту 195.1. статті 195 Податкового кодексу України визначено, що за нульовою ставкою ПДВ оподатковуються операції з постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Перевіркою встановлено, що в актах виконаних послуг перевізників, окремі суми наданих послуг оподатковуються ПДВ за ставкою, визначеною підпунктом «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України, що свідчить про факт її поставки на території України, а інші суми наданих послуг не оподатковувались ПДВ, що підтверджує їх здійснення за межами митної території України.

Так в актах наданих послуг перевізниками сума SSD* (на користь судноплавної лінії); компенсація витрат судноплавної лінії за межами митної території України в усіх випадках не оподатковується ПДВ, цей факт свідчить про те, що послуги судноплавними компаніями відбувалось за межами митної території України. Зазначене знайшло своє відображення і під час реєстрації податкових накладних.

Головним управлінням ДФС у Харківській області при визначенні митних платежів ТОВ «АМБРОСІЯ» було враховано витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Щодо не включення до складових митної вартості витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України за МД від 10.05.2017 №UA500030/2017/006117 та за МД від 31.10.2017 №UA807180/2017/303946.

За МД від 31.10.2017 № UA807180/2017/303946, на умовах поставки FCA (BY г. Глубокое), витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України заявлені в сумі 17469,26 грн., але фактично згідно акту здачі-прийому виконаних робіт від 19.10.2017 №R5 до договору транспортної експедиції №UKR728 від 10.10.2017 укладеному з «T.E.L.S. Transeuropean Logistic Services Limited» (United Kingdom) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (організація перевезення вантажу (молоко) складають 42734,38 грн.

Ідентифікація акту здачі-прийому виконаних робіт від 19.10.2017 №R5 саме до МД від 31.10.2017 №UA807180/2017/303946 проведена на підставі №24592578 залізничного вагону зазначеного, як в акті здачі-прийому виконаних робіт так і в МД.

Загалом сума заниження транспортних витрат по МД, як складових митної вартості складає 25265,12 грн.

В результаті чого, на порушення вимог пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, підприємством занижено митну вартість по МД на суму 25265,12 грн., та відповідно занижено митні платежі на загальну суму складає 5053,02 грн., а саме: Мито - 0,00 грн.; Податок на додану вартість - 5053,02 грн.

Також судом встановлено, що під час митного оформлення ТОВ «АМБРОСІЯ» надало довідку про вартість транспортно-експедиційних послуг від 19.10.2017 №10/03 на перевезення вантажу - молоко згущене, залізничний вагон №24592578, на користь ТОВ «АМБРОСІЯ», яка складає 1330,00 доларів США за вагон: по території Республіки Білорусь - 650,00 доларів США; по території України - 680,00 доларів США.

Згідно декларації митної вартості ТОВ «АМБРОСІЯ» поданої до митного оформлення разом з МД від 31.10.2017 №UA807180/2017/303946 сума транспортних витрат визначена в розмірі 650,00 доларів США (еквівалент 17469,26 грн.).

В той же час згідно акту здачі-прийому виконаних робіт від 19.10.2017 №R5 вартість транспортних послуг складає 1590,07 доларів США, без розбивки по території Республіки Білорусь та території України.

Таким чином вартість перевезення вказана в довідці про транспортні витрати від 19.10.2017 №10/03 в сумі 1330,00 доларів США, не відповідає вартості перевезення вказаного в акті здачі-прийому виконаних робіт від 19.10.2017 №R5 на суму 1590,07 доларів США.

Враховуючи викладене, у зв'язку з тим, що сума транспортних витрат визначена в довідці перевізника, сукупно не дорівнює вартості наданих послуг з перевезення вказаних в акті виконаних робіт, контролюючий орган дійшов висновку про неможливість достовірно встановити понесені ТОВ «АМБРОСІЯ» витрати на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України, в зв'язку з чим до митної вартості товарів підлягають включенню транспорті витрати від місця відправлення (за кордоном) до місця призначення (на митній території України) у повному обсязі.

За МД від 10.05.2017 №UA500030/2017/006117, на умовах поставки FOB (IN KOLKATA), витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України заявлені в сумі 23108,59 грн. (рахунок-фактура від 14.04.2017 №IMPNV010182017MSU), але фактично згідно акту наданих послуг від 10.05.2017 №190 (який не надавався до митного оформлення) до договору транспортного експедирування №1-12/ЮГ від 01.12.2015 укладеному з ТОВ «ЮРІЯ-ГРУП» (податковий номер 39548012) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України повинні бути збільшені на суму (демереджу), який складає 13413,73 грн.

Ідентифікація акту наданих послуг від 10.05.2017 №190 саме до МД від 10.05.2017 №UA500030/2017/006117 проведена на підставі №MSCUUB289306 коносаменту зазначеного, як в акті наданих послуг так і в МД.

Загалом сума заниження транспортних витрат по МД, як складових митної вартості складає 13413,73 грн.

В результаті чого, на порушення вимог пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, підприємством занижено митну вартість по МД на суму 13413,73 грн., та відповідно занижено митні платежі на загальну суму складає 3487,57 грн., а саме: Мито - 670,69 грн.; Податок на додану вартість - 2816,88 грн.

Зазначене вказує на декларування не в повному обсязі ТОВ «АМБРОСІЯ» витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, а саме: SSD* (на користь судноплавної лінії); компенсація витрат судноплавної лінії за межами митної території України; демередж; організація перевезення вантажу (молоко), що призвело до порушення підприємством вимог пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

Отже, не включення до митної вартості імпортованих товарів суми транспортних витрат, понесених підприємством за рахунок недекларування витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (SSD* (на користь судноплавної лінії); компенсація витрат судноплавної лінії за межами митної території України; демередж; організація перевезення вантажу (молоко), призвело до порушення ТОВ «АМБРОСІЯ» вимог статті 58 Митного кодексу України у частині повноти визначення бази оподаткування, що спричинило несплату у повному обсязі до Державного бюджету України мита та податку на додану вартість (пункт 1 частини 1 статті 279 та пункт 190.1 статті 190 Податкового кодексу України).

Витрати для цілей визначення об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування бухгалтерського та податкового обліку платників податків.

Обов'язком декларанта є надання органу доходів і зборів передбачених законодавством документів і відомостей, необхідних для виконання митних процедур.

ТОВ «АМБРОСІЯ», як власник товару та платник податків, зобов'язане було перевірити документи, надані йому експедиторами та надати до митного оформлення об'єктивні та достовірні дані.

Отже, з моменту прийняття МД до митного оформлення декларант несе юридичну відповідальність за достовірність зазначених у ній відомостей та розміру належних до сплати податків.

Таким чином, за результатами перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, з урахуванням встановлених обставин та фактичних відомостей (документів), наявних у ТОВ «АМБРОСІЯ», інформація про які наведена додатку 2 до акту перевірки, які є невід'ємною його частиною Головним управлінням ДФС у Харківській області під час перевірки ТОВ «АМБРОСІЯ» на підставі статей 54, 55 Митного кодексу України, відповідно до частини чотирнадцятої статті 354 Митного кодексу України під час перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску, визначено митну вартість товарів по МД наведених у додатку 6 до акта перевірки, який є його невід'ємною частиною товарів в розмірі 17292995,36 грн.

Згідно п.п. 190.1. ст. 190 базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

В результаті вищевказаних порушень та відповідно до пункту 187.8. статті 187, пункту 190.1. статті 190 Податкового кодексу України, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 9, пункту 5 частини 10 статті 58, частини 1, пункту 5 частини 8 статті 257, частини 1 статті 293, частини 1 статті 295 Митного кодексу України, ТОВ «АМБРОСІЯ» було занижено податкові зобов'язання по сплаті митних платежів загальну суму - 42531,53 грн., в тому числі: по миту - 7881,20 грн.; по додатковому імпортному збору - 2495,26 грн.; по ПДВ - 32155,07 грн.

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з положеннями пунктів 41.1. та 41.4. статті 41 Податкового кодексу України органи доходів і зборів є контролюючими в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів.

З огляду на викладене, не виявлення під час митного оформлення порушень законодавства, не може бути підставою для звільнення платника від сплати податків, якщо такі порушення були виявлені у подальшому.

У зв'язку з цим, посилання позивача на те, що під час митного оформлення не було виявлено порушень законодавства, не може бути підставою для звільнення платника від сплати податків, якщо такі порушення були виявлені у подальшому.

Таким чином, усі вищевикладені обставини свідчать про те, що посадові особи Головного управління ДФС у Харківській області при складанні Акту перевірки від 14.05.2018 №1872/20-40-14-15-07/39740216 та винесенні податкових повідомлень-рішень №, №, № від 21.06.2018, діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Однак, позивачем не надано будь-яких доказів чи обґрунтованих пояснень щодо неправомірності дій Головного управління ДФС у Харківській області та правомірності вимог адміністративного позову.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбросія" задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбросія" (вул. Мироносицька, буд. 29, кім. 21, м. Харків, 61002, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057 ,) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 12 квітня 2019 року.

Суддя М.М.Панов