Справа № 826/12953/17
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Київблагоустрій» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Київблагоустрій» про визнання протиправним та скасування припису, доручення та визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Київблагоустрій» про:

визнання протиправним і скасування припису №1708287 від 22 березня 2017 року, винесеного провідним інспектором Комунального підприємства «Київблагоустрій» Гордієнко Т.О.;

визнання протиправним та скасування доручення №064-5191 від 22 травня 2017 року, виданого Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) в частині демонтажу павільйону у Дніпровському районі по вул. Миропільській, 27/16;

визнання протиправними дій Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) щодо демонтажу павільйону у Дніпровському районі по вул. Миропільській, 27/16.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року даний адміністративний позов - задоволено.

Рішення суду мотивовано тим, що доводи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо самовільного зайняття земельної ділянки позивачем підтверджено не було. Відповідно, відповідачами правомірність прийняття рішень та дій щодо демонтажу об'єкта по вул. Миропільській, 27/16 у м. Києві не доведено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачі звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування своєї позиції Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради послався на рішення Київської міської ради № 62/62 від 04 вересня 2014 року "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 24.02.2011 № 56/5443 "Про затвердження Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва та внесення змін до деяких рішень Київської міської ради" та зазначив, що позивачем не надано документів щодо реєстрації об'єкта нерухомості, об'єкту не присвоєно поштову адресу, тому об'єкт по вул. Миропільській, 27/16 належить до тимчасової споруди. Крім того, зазначив про відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку у позивача.

Доводи Комунального підприємства «Київблагоустрій» ґрунтуються на тому, що оскаржуване доручення щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою прийняте у зв'язку із невиконанням вимог припису, а саме: ненаданням дозвільної документації, тому скасуванню воно не підлягає, адже дії відповідача були вчинені правомірно.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2018 року провадження у даній справі було зупинено до встановлення правонаступника після смерті позивача.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року справу № 826/12953/17 прийнято до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року провадження у даній справі поновлено на підставі клопотання представника позивача.

Також ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року замінено позивача ОСОБА_3 на його правонаступників - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Розглянувши матеріали справи та вказані апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги відповідачів не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 22 березня 2017 року провідним інспектором Комунального підприємства «Київблагоустрій» винесено припис №1708287, яким встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 п. 13.1.1 Правил благоустрою міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 27/16 та запропоновано усунути порушення шляхом надання проектно-дозвільної документації на розміщення тимчасової споруди протягом 3-х днів або демонтувати об'єкт власними силами та відновити благоустрій. У приписі міститься застереження, що у разі його невиконання будуть вжиті заходи згідно законодавства.

22 травня 2017 року Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідно до Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27 січня 2011 року №94, «Правил благоустрою міста Києва», затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051 (зі змінами), видано КП «Київблагоустрій» доручення №004-5191, яким доручено вжити заходів шляхом демонтажу встановлених з порушенням тимчасових засобів пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі та елементів благоустрою, зокрема, що знаходиться за адресою: вул. Миропільська, 27/16 у Дніпровському районі.

У серпні 2017 року відповідачем-2 демонтовано тимчасову споруду за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 27/16, про що складено акти проведення демонтажу №03-477/вк від 16 серпня 2017 року, №03-480/вк від 17 серпня 2017 року, №03-483/вк від 18 серпня 2017 року, №03-486/вк від 19 серпня 2017 року, №03-487/вк від 21 серпня 2017.

Не погоджуючись з такими рішеннями та діями відповідачів та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» № 2807-IV благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Згідно ч.ч. 1, 4 статті 20 Закону № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до статті 34 Закону № 2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Правила включають, зокрема, порядок розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності; порядок здійснення благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів (п. 1, 7, 8 ч. 2 статті 34 Закону № 2807-IV).

Згідно п.44 ч.1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Так, Рішенням Київської міської ради ІІ сесії VI скликання від 25 грудня 2008 року №1051/1051 затверджені Правила благоустрою міста Києва (далі - Правила №1051), які визначають правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Пунктом 13.2.3 Правил №1051 визначено, що самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об'єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об'єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Приписами пункту 13.3.1 Правил №1051 встановлено, що у разі виявлення самовільно встановлених малих архітектурних форм, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вноситься припис його власнику (особі, яка здійснила встановлення) з вимогою усунення порушень шляхом демонтажу об'єкта протягом семи робочих днів, крім тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, на демонтаж яких надається один робочий день. Власник (особа, яка здійснила встановлення) проводить демонтаж з обов'язковим відновленням благоустрою території.

Відповідно до пункту 13.3.2 Правил №1051 якщо власники (особи, які здійснили встановлення) об'єктів, зазначених у пункті 13.3.1 цих Правил, ухиляються від демонтажу в строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), демонтаж, перевезення, зберігання таких об'єктів здійснюється Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та районними в місті Києві державними адміністраціями на підставі рішень, зазначених в пункті 13.3.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з подальшим відшкодуванням усіх витрат власником (особою, яка здійснила встановлення) тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчика для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства або малої архітектурної форми, винним у порушенні благоустрою.

Згідно з пунктом 13.3.3 Правил №1051 рішення про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за поданням районних в місті Києві державних адміністрацій.

При цьому, згідно Правил благоустрою міста Києва тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Відповідно до п.1.3. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, що затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності - тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Отже, вказаними вище нормами законодавства України визначені критерії, які відносять той чи інший об'єкт до тимчасової споруди, одним із яких є площа об'єкту, яка повинна бути не більшою 30 квадратних метрів, відсутність фундаменту та каркас з полегшених конструкцій.

Згідно п.20.2.1 Правил №1051, якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов'язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов'язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об'єктів благоустрою.

Згідно п.20.2.11 Правил № 1051 у разі виявлення уповноваженими особами Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, КП "Київблагоустрій" самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів об'єктів благоустрою, їх власникам (користувачам або особам, які здійснили розміщення (встановлення)), вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементу об'єкта благоустрою, із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до підпункту 13.3.1 пункту 13.3 розділу XIII цих Правил.

З аналізу наведених норм вбачається, що винесення припису є результатом проведеної перевірки, в якому власнику пропонується надати в певний строк проектно-дозвільну документацію на розміщення тимчасової споруди або усунути порушення шляхом демонтажу тимчасової споруди власними силами в разі відсутності відповідних дозвільних документів.

Судом першої інстанції встановлено, що уповноваженим інспектором з благоустрою було проведено перевірку правомірності дій щодо встановлення тимчасових споруд у м. Києві в Дніпровському районі по вулиці Миропільській, 27/16 та у зв'язку із відсутністю відповідної дозвільної документації було винесено припис №1708287 стосовно тимчасової споруди.

При цьому, представник позивача наполягав, а відповідач-2 не заперечував, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 оскаржуваний припис №1708287 від 22 березня 2017 року не отримував, відповідно, з його вимогами ознайомлений не був. Таким чином, неотримання позивачем припису позбавило його права та можливості надати дозвільну документацію на тимчасову споруду відповідачу-2.

У разі виявлення тимчасової споруди (малої архітектурної форми), встановлений (або невстановлений) власник (користувач) якої створив причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов'язана скласти та видати офіційний документ - припис з дотриманням вимог цього Положення. У такому випадку одна копія припису наклеюється на тимчасову споруду (малу архітектурну форму) поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині такої тимчасової споруди (малої архітектурної форми), а ще одна копія вручається особисто присутньому власнику (користувачу), надсилається власникові тимчасової споруди (малої архітектурної форми) поштою (цінним листом з описом вкладення) за адресою, зазначеною в Ордері на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності). Посадова особа, яка винесла припис, здійснює фотофіксацію наклеєного припису поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (малої архітектурної форми) у випадку його наявності або на фронтальній частині тимчасової споруди (малої архітектурної форми). При цьому щонайменше на одній з фотографій має бути чітко та розбірливо видно інформацію про номер та дату складення припису.

Матеріали фотофіксації долучаються до припису, про що в приписі робиться відповідний запис, а власник (користувач) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) вважається повідомленим про винесення припису належним чином (п.20.2 Правил №1051/1051).

Між тим, відповідних доказів суду відповідачем-2 не надано, тобто, апелянтом не дотримано вимог зазначених норм законодавства.

Відповідно до Акту про прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об'єкта по вул. Миропільській, 27/16 в м. Києві загальна площа торгівельного павільйону складає 126 м.кв., та дана споруда має монолітний фундамент.

Відповідно до Технічного паспорту, виготовленого 05 березня 2008 року, загальна форма приміщень становить 163,9 квадратних метрів.

Відповідно до Технічного висновку про стан несучих конструкцій та відповідність забудови архітектурно-будівельним нормам споруда має монолітний фундамент із бетону М-100 заглиблений в ґрунт на 1,3 м від поверхні, стіни по вісі є цегляні товщиною 2,5 см, перекриття металеві з покриттям азбесто-хвильовими листами по дерев'яному настилу і підвісною утепленою стелею.

Тобто, розглядуваний об'єкт не є тимчасовою спорудою, а є нежитловим приміщенням, тому включення його відповідачем до переліку елементів благоустрою, щодо яких мають бути вжиті заходи шляхом демонтажу тимчасових споруд є протиправним та таким, що порушує права та законні інтереси позивача.

Щодо розбіжностей в площі торгівельного павільйону, що вказана в Акті про прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об'єкта та Технічному паспорті, то ця розбіжність викликана тим, що позивачем до торгівельного павільйону, який був єдиним цілим та був введений в експлуатацію на підставі Акту про прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об'єкта, в період здійснення обмірів площі для виготовлення технічного паспорту, було додатково розміщено навіс для складування тари з огорожею, який і викликав ці розбіжності (копія паспорту на тимчасове розміщення навісу).

Відтак, судом першої інстанції вірно зроблено висновок, що відповідачем-2 порушено порядок винесення припису, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо тверджень відповідача-1 про відсутність сплати пайової участі в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва.

04 вересня 2014 року Київською міською радою прийнято рішення №62/62 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 24 лютого 2011 року №56/5443 «Про затвердження Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва та внесення змін до деяких рішень Київської міської ради» та деяких рішень Київської міської ради, відповідно до п. 3 якого, Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) доручено укладати договори щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою із суб'єктами господарювання відповідно до Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, власників (користувачів) майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства в утриманні об'єктів благоустрою міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24 лютого 2011 року №56/5443 (далі - Порядок №56/5443).

Згідно пунктів 4.2.1, 4.3.1, 4.5.1, 4.5.4 Порядку № 56/5443 у всіх питаннях щодо організації залучення пайової участі (внеску) в утриманні об'єктів благоустрою виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) виступає в особі Головного управління внутрішньої торгівлі та побутового обслуговування населення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Управління).

Пайову участь (внесок) в утриманні об'єктів благоустрою сплачують фізичні особи, фізичні особи - підприємці та юридичні особи або уповноважені ними особи, які оформлюють дозвільні документи на встановлення (розміщення) тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі.

Для укладення договору про сплату пайової участі суб'єкт господарювання звертається до Управління із заявою, до якої додається, зокрема, документ дозвільного характеру на розміщення тимчасової споруди, виданий до набрання чинності цим Тимчасовим порядком (у разі наявності).

У разі позитивних результатів розгляду документів із суб'єктом господарювання укладається договір про сплату пайової участі.

Після сплати суб'єктом господарювання 100% плати за договором про сплату пайової участі Управління оформлює довідку про функціональне призначення тимчасової споруди у вигляді додатка до договору про сплату пайової участі.

Відповідно до п. 4.8.1 Порядку № 56/5443 у разі повної сплати Пайової участі (внеску) в утриманні об'єктів благоустрою Управління видає підписану довідку про функціональне призначення тимчасової споруди.

Однак, листом від 22 жовтня 2004 року №049-08/8235 Головне управління економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської рад (КМДА) повідомлено позивача, що будівництво торгівельного павільйону на вул. Миропільська, 27/16 у Дніпровському районі м. Києва здійснено до внесення змін в Нормативи, затверджені рішенням Київради від 05 липня 2001 року, у зв'язку з чим пайові кошти його торгівельного павільйону не перераховуються.

В матеріалах справи також міститься договір оренди земельної ділянки від 27 травня 2015 року між Київською міської радою, як орендодавцем, та ОСОБА_3, як орендарем, згідно якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 28 грудня 2004 року за №1124/2534 за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку. Договір укладено строком на 10 років.

Крім того, рішенням Київської міської ради від 27 квітня 2016 троку №08/231-2016/пр. ОСОБА_3 продовжено строк оренди земельної ділянки 10 років. Рішенням Київської міської ради встановлено, що земельна ділянка надається позивачу в оренду для експлуатації та обслуговування торговельного павільйону на вул. Миропільській, 27/16.

Позивачем надано докази сплати орендної плати за земельну ділянку.

Таким чином, доводи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо самовільного зайняття позивачем земельної ділянки на вул. Миропільській, 27/16 є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно посилань відповідача-1, що у зв'язку з відсутністю присвоєння торгівельному павільйону позивача поштової адреси, позивач не має права власності на вказаний об'єкт, то вони є необґрунтованими, оскільки поштова адреса присвоюється за клопотанням заявників, і законодавство України не пов'язує набуття чи припинення права власності з не присвоєнням об'єкту поштової адреси.

Окрім того, відповідно до п.20.2.2. Правил благоустрою міста Києва посадова особа контролюючого органу, яка під час перевірки об'єкта благоустрою виявила порушення вимог цих Правил, зобов'язана на винну особу скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, але даний протокол не складався, та позивач не притягувався до адміністративної відповідальності.

Щодо посилань відповідачів на не порушення прав позивача у зв'язку з демонтажем належного йому торгівельного павільйону, оскільки позивач не мав свідоцтва про право власності на вказаний об'єкт, то такі доводи є безпідставними з огляду на таке.

У листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначається, що належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженого Міністерством комунального господарства УPCP 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року".

Згідно ЦК Української PCP 1963 року, який діяв на момент введення в експлуатацію торгівельного павільйону, належного позивачу, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до ч. 4 статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Правилами державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних і фізичних осіб, затвердженими Наказом Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як вбачається з матеріалів справи, належний позивачу торгівельний павільйон було побудовано з додержанням всіх вимог та відповідно до ЦК Української PCP 1963 року, що підтверджується, зокрема, актом про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, технічним висновком про стан несучих конструкцій та відповідність забудови архітектурно-будівельним нормам, дозволом на виконання будівельних робіт, договором на право тимчасового користування землею (в тому числі на правах оренди) від 17 грудня 1996 року.

Отже, у позивача існувала вся необхідна документація, відповідно до законодавства, яке діяло на той час, що підтверджує право власності на торгівельний павільйон за адресою вул. Миропільська, 27/16 в місті Києві.

Згідно ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, скаржниками правомірність прийняття рішень та вчинення дій щодо демонтажу об'єкта - торговельного павільйону по вул. Миропільській, 27/16 у м. Києві не доведено.

Враховуючи все вищенаведене, оскільки позивачем не порушено норми чинного законодавства України, нежитлова споруда розміщена законно, на її будівництво наявна вся дозвільна документація, позивач не отримував оскарженого припису, то вказаний припис та доручення, прийняте на його підставі, в частині демонтажу павільйону у Дніпровському районі, вул. Миропільська 27/16, який належить позивачу, є протиправними та підлягають скасуванню та, як наслідок дії по проведенню демонтажу вказаної споруди є неправомірними. Відповідно, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянтів не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянтів не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційних скарг.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Київблагоустрій»- залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку