Справа № 440/1274/19
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 квітня 2019 року

м. Полтава

Справа № 440/1274/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Єресько Л.О., перевіривши матеріали адміністративного позову Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" Український геологічний науково-виробничий центр" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2019 року Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії " Надра України" Український геологічний науково-виробничий центр" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України , де просить:

1) визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №5 від 04.07.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №6 від 11.07.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №14 від 12.07.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №39 від 25.09.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №46 від 11.10.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №41 від 13.11.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №59 від 11.12.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №37 від 10.01.2018 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №18 від 12.02.2018 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

2) визнати прийнятим та зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №5 від 04.07.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №6 від 11.07.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №14 від 12.07.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №39 від 25.09.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №46 від 11.10.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №41 від 13.11.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №59 від 11.12.2017 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №37 від 10.01.2018 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499;

- розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №18 від 12.02.2018 року до податкової накладної від 28.12.2011 року №499.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У матеріалах позовної заяви наявні копії квитанцій №1, у яких зазначено про не прийняття спірних розрахунків коригування кількісних та вартісних показників, датовані відповідно 10.08.2017, 09.08.2017, 02.10.2017, 24.10.2017, 23.11.2017, 28.12.2017, 23.01.2018, 26.03.2018.

Отже, про оскаржувані дії позивач дізнався у вказані дати.

Однак, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом лише 08.04.2019, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Таким чином, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивачем зазначено, що пунктом 56.16 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Статтею 102 Податкового кодексу України передбачено строк позовної давності тривалістю 1095 днів. У зв'язку з чим позивач вважає, що ним не пропущено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом. Крім того зазначив, що Державною фіскальною службою України було оскаржено в касаційному порядку рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №816/1403/17, щодо ідентичних спірних питань, які виникли з однієї обставини, у зв'язку з чим позивачем не подавалась позовна заява до отримання остаточного рішення у іншій справі.

Розглянувши вказану заяву суд дійшов таких висновків.

Законом, який передбачає спеціальні строки оскарження податкових повідомлень-рішень є ПК України, пунктом 56.18 статті 56 якого передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Відповідно до статті 102 ПК України строк давності становить 1095 днів.

Так, виходячи зі змісту статті 102 ПК України, вищевказаний строк застосовується під час нарахування грошових зобов'язань або під час провадження у справі про стягнення такого податку.

У поданій позовній заяві позивачем не оскаржуються податкові повідомлення - рішення про донарахування йому податкових зобов'язань та дана справа не стосується стягнення такого зобов'язання.

Натомість предметом оскарження є рішення відповідача про відмову в реєстрації розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних, прийняте як суб'єктом владним повноважень

А відтак, строк звернення до адміністративного суду з даним позовом слід вирішувати з урахуванням положення ч. 2 ст.122 КАС України, якою встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду із оскарженням спірного рішення.

Встановлення строків звернення до суду законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України та іншими законами процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем докази поважності причин, які б об'єктивно перешкоджали звернутися до суду з даним позовом у встановлений ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк, не надавалися, так само як і обґрунтованого пояснення з даного приводу.

Очікування винесення рішення у іншій справі №816/1403/17, предметом позову у якій було, зокрема, визнання протиправними дій Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №5 від 11.08.2017 до податкової накладної від 28.12.2011 №499, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку звернення до суду з позовом у даній справі, оскільки жодним чином об'єктивно не перешкоджало позивачу своєчасно звернутися до адміністративного суду із даним позовом.

А відтак Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії "Надра України" Український геологічний науково-виробничий центр" не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, та не наведено жодних обставин пропуску такого строку, які могли б бути визнані судом поважними.

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також частиною 1 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Позивач в позовній заяві просить визнати протиправними та скасувати рішення ДФС України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних спірних розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних, при цьому не конкретизуючи ані дату, ані номеру таких рішень.

Таким чином позивачем не конкретизовано предмет позову.

Крім того, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З огляду на вищевикладене, оскільки позовна заява містить дев'ять вимог немайнового характеру, зокрема, позовні вимоги про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних дев'яти розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної, при зверненні з даним позовом розмір судового збору, що підлягає сплаті, становить 17289 грн. = (1921 грн. х 9).

Позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення №268 від 27 лютого 2019 року про сплату судового збору в розмірі 1921 грн та платіжне доручення № 411 від 26 березня 2019 року.

Водночас суд зауважує, що згідно відомостей автоматизованої програми Діловодство спеціалізованого суду вищевказане платіжне доручення надавалося позивачем у справі № 440/948/19.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 у справі № 440/948/19 позовну заяву Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" Український геологічний науково-виробничий центр" до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними - повернути позивачеві.

Питання про повернення судового збору не вирішувалося.

У зв'язку з чим суд не можете прийняти платіжні доручення платіжне доручення №268 від 27 лютого 2019 року про сплату судового збору в розмірі 1921 грн та платіжне доручення № 411 від 26 березня 2019 року як належний доказ про сплату судового збору за одну із вимог, заявлену в даній справі.

Документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону позивачем до суду не надано.

Таким чином, позовну заяву подано без додержання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії " Надра України" Український геологічний науково-виробничий центр" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

Позивачеві усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку;

- позовної заяви (примірник для суду та відповідно до кількості учасників справи) із конкретизацією предмету позову в частині зазначення дати та номера оскаржуваних рішень;

- документа про сплату судового збору в розмірі 17 289 грн. (п'ятнадцять тисяч триста шістдесят вісім гривень) (отримувач: УДКСУ у м. Полтаві, , банк: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, розрахунковий рахунок: 4011, КЕКД: 22030101, призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд) або документів на підтвердження підстави звільнення заявника від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз'яснити позивачу, що в разі, якщо він не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде йому повернута.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.О. Єресько