Справа № 808/664/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 808/664/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засіданні Сколишеві О.О.,

за участі відповідача Гошко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Онтаріо Інвест» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року в адміністративній справі №808/664/18 (головуючий суддя 1-ї інстанції Прасов О.О., повний текст судового рішення складено 16.05.2018 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Онтаріо Інвест» до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 22.02.2018 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради, викладене в формі листа-відповіді від 13.09.2017 року №90-од про відмову позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкту будівництва - реконструкції нежитлового підвального приміщення №ХІХ-А літ.А-3, 4, 5 по вул.Незалежної України, буд.72 в м.Запоріжжя під офіс;

- зобов'язати відповідача надати позивачу містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкту будівництва - реконструкції нежитлового підвального приміщення №ХІХ-А літ.А-3, 4, 5 по вул.Незалежної України, буд.72 в м.Запоріжжя під офіс відповідно до заяви ПП «Опал» за дорученням замовника ТОВ «Онтаріо Інвест» від 31.08.2017 року та доданих до нього документів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на неможливість розміщення в приміщенні офісних приміщень, скасувати рішення суду першої інстанції повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач подав до апеляційному суду відзив на скаргу позивача, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

ТОВ «Онтаріо-Інвест» на праві власності належить нежитлове приміщення №ХІХ-А підвалу літ.А-3, 4, 5 по вул.Незалежної України, буд.72, в м.Запоріжжі, загальною площею 233,1 кв.м. (а.с.16-19).

Згідно з «Технічним висновком про стан будівельних конструкцій нежитлового приміщення №ХІХ-А, літ.А-3,4,5, розташованого у підвалі будинку №72 по вул.Незалежної України в м.Запоріжжя», оформленого Приватною Науково-Виробничою Фірмою «Стройіндустрія-Л» за результатами проведеного 12.07.2017 року огляду технічного стану приміщення, надано рекомендації щодо приведення його в належний стан. В цілому, технічний стан будівельних конструкцій нежитлового приміщення №XIX-А, розташованого у підвалі будинку №72 по вул.Незалежної України в м.Запоріжжі, оцінюються III категорією технічного стану - непридатний для експлуатації (а.с.36-44).

Позивачем замовлено підготовку містобудівного розрахунку з техніко-економічними показниками реконструкції Приміщення під офіс в ПП «Опал». Договору з ПП «Опал» позивач судам першої та апеляційної інстанцій не надав. 31.08.2017 ПП «Опал» з метою влаштування вхідних груп у нежитлове приміщення ТОВ «Онтаріо-Інвест» при реконструкції під офіс, направлено на адресу Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради заяву (вих.№05/08 від 31.08.2017 року ) про погодження містобудівного розрахунку та надання містобудівних умов і обмежень, до якої додав наступні документи:

- витяг по червоним лініям з містобудівного кадастру м.Запоріжжя від 02.08.2017 року;

- містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками, виконаний ПП «Опал» (шифр 01/03-17);

- витяг з містобудівного кадастру по Генеральному плану м.Запоріжжя;

- Технічний висновок про стан будівельних конструкцій нежитлового приміщення №ХІХ-А, літ.А-3,4,5, розташованого у підвалі будинку №72 по вул.Незалежної України в м.Запоріжжя (шифр 12.07.17.00-ТЗ), виконаного ПНВФ «Стройіндустрія-Л»;

- витяг з містобудівного кадастру м.Запоріжжя по топографічному плану М 1:2000 та М 1:500 (а.с.20-44, 68).

За результатами розгляду вказаної заяви Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради на адресу ТОВ «Онтаріо-Інвест» направлено відповідь (вих.№4236 від 13.09.2017 року) разом з рішенням про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва, затвердженим 13.09.2017 року наказом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради №90-од (а.с.45, 65-67).

Не погодившись з рішенням Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради, викладеним у формі листа вих.№4236 від 13.09.2017 року, ТОВ «Онтаріо-Інвест» оскаржив його до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем додержані вимоги законодавства при здійсненні власних дискреційних функцій у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 року (далі по тексту - Закон №3038). Цей Закон спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 1 Закону №3038 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до частини 3 статті 29 Закону №3038 містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об'єкта будівництва. Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним. Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення). Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Згідно частини 4 статті 29 Закону №3038 підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №109, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.07.2011 року за №912/19650 затверджений «Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст» (який був чинний на час спірних правовідносин)

Відповідно до п.2.4 Розділу ІІ вказаного Порядку розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Відмова у видачі містобудівних умов та обмежень або внесення змін до них з відповідним обґрунтуванням надається уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, визначений пунктом 2.1 цього розділу.

31.08.2017 ПП «Опал» з метою влаштування вхідних груп у нежитлове приміщення ТОВ «Онтаріо-Інвест» при реконструкції під офіс, направлено на адресу Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради заяву (вих.№05/08 від 31.08.2017 року) про погодження містобудівного розрахунку та надання містобудівних умов і обмежень по об'єкту будівництва - реконструкції нежитлового підвального приміщення №ХІХ-А літ.А-3, 4, 5 по вул.Незалежної України, буд.72 в м.Запоріжжя під офіс.

За результатами розгляду вказаної заяви Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради на адресу ТОВ «Онтаріо-Інвест» направлено відповідь (вих.№4236 від 13.09.2017 року) разом з рішенням про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва, затвердженим 13.09.2017 року наказом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради №90-од (а.с.45, 65-67).

Згідно тексту вказаного рішення про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва зазначено, що об'єкт реконструкції розташовано в історичному ареалі міста. Відповідно до частини шостої ст.14 Закону України «Про архітектурну діяльність» містобудівне та архітектурне проектне рішення об'єктів, розташованих в історичному ареалі, має бути погоджено головним архітектором міста. Вважається за доцільне відкоригувати архітектурно-планувальне рішення вхідних груп з урахуванням існуючого архітектурного середовища та за умови не порушення прав третіх осіб (п.1 ст.358 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною 4 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», реконструкцію об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Креслення щодо влаштування вхідних груп містять інформацію, яка свідчить про порушення вимог цієї статті, оскільки у зв'язку з влаштуванням входів у приміщення, зовнішні геометричні розміри фундаментів у плані змінюються, креслення входів не повторюють геометричні контури існуючих приямків. В наданих на розгляд документах відсутній документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою під вхідними групами та витяг із Державного земельного кадастру. В містобудівному розрахунку не вірно визначені обмеження містобудівного характеру. Зважаючи на вказане, містобудівний розрахунок вважається таким, що виконаний з відхиленням від державних будівельних норм, стандартів та правил, що є підставою для визнання його недійсним. Посилаючись на ч.4 ст.29 Закону, з підстави неподання до заяви визначених ч.3 ст.29 Закону документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, відповідач відмовив в наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію нежитлового підвального приміщення №ХІХ-А літ.А-3,4,5 по вул.Незалежної України, 72 в м.Запоріжжя під офіс.

Рішення про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва затверджено наказом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради №90-од від 13.09.2017 року.

Зазначений наказ Департаменту позивачем не оскаржується.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що незгода позивача з рішенням про відмову в наданні містобудівних умов свідчить також про його незгоду з наказом про затвердження вказаного рішення, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки адміністративний позов вимог щодо скасування наказу Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради №90-од від 13.09.2017 року не містить, позовні вимоги в цій частині у встановлений КАС України спосіб позивачем не уточнювались і не доповнювались, а відтак не були предметом розгляду суду першої інстанції.

З оскаржуваного рішення про відмову в наданні містобудівних умов вбачається, що підставою відмови зазначено неподання до заяви визначених ч.3 ст.29 Закону документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, а саме: в наданих на розгляд документах відсутній документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою під вхідними групами та витяг із Державного земельного кадастру; в містобудівному розрахунку не вірно визначені обмеження містобудівного характеру, а відтак розрахунок вважається таким, що виконаний з відхиленням від державних будівельних норм, стандартів та правил, що є підставою для визнання його недійсним.

Виходячи із змісту наданого ТОВ «Онтаріо-Інвест» містобудівного розрахунку вбачається влаштування перед кожним окремим входом вхідних майданчиків, з відокремленням їх підпірною стінкою.

Відповідно до п.3.5 ДСТУ-Н Б В.2.1-31:2014 «Настанова з проектування підпірних стін», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №394 від 31.12.2014 року, стіни підпірні - стіни різного конструктивного рішення, призначені для сприяння напору від бічного тиску ґрунту, води з привантаженням на його поверхні від транспортних засобів або складованих матеріалів (а.с.94-99).

Надані ТОВ «Онтаріо-Інвест» документи свідчать, що метою «реконструкції нежитлового підвального приміщення №ХІХ-А літ.А-3,4,5 по вул.Незалежної України, б.72 в м.Запоріжжі під офіс» є улаштування об'єкту містобудування. Проектом реконструкції передбачається перепланування існуючих вбудованих нежитлових приміщень, розташованих у підвальному поверсі п'ятиповерхового житлового будинку, з розміщенням трьох офісів з окремими виходами назовні. Для цього передбачається розширення існуючого віконного отвору (шляхом демонтажу віконного отвору та розбиранням підвіконної частини стіни) для влаштування отвору під двері для входу. Також перед кожним входом влаштовується вхідний майданчик, який має різну ширину. Відокремлюється вхідний майданчик підпірною стіною з монолітного залізобетону. Офіси №1,2,3 з'єднанні однією площадкою; офіси №2,3 з'єднані конструкціями покрівлі, які крім функціональної, виконують і декоративну функцію. Вхідні майданчики до кожного входу облаштовуються козирком з металоконструкцій з напівпрозорим покриттям. Над існуючим приямком з вікном також облаштовується козирок з металоконструкцій з напівпрозорим покриттям. Перегородки передбачено виконувати з металоконструкцій з світлопрозорим заповненням. На прилеглій території передбачається благоустрій (а.с.35).

Згідно абзацу 5 частини 1 статті 4 Закону №3038 об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Відтак, зазначені документи свідчать, що під час реконструкції нежитлового підвального приміщення №ХІХ-А літ.А-3,4,5 по вул.Незалежної України, 72 в м.Запоріжжя під офіс повинні облаштовуватись споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини у вигляді підпірної стіни з монолітного залізобетону, що є об'єктом будівництва.

В апеляційні скарзі позивач зазначає, що відповідно до п.2.3.1.2. ДБН В.1.1-24-2009 підпірна стінка відноситься до утримувальної споруди як захід інженерного захисту територій від зсувів. В приміщенні позивача планується виключно здійснення ремонтних та відновлювальних робіт для належної експлуатації приміщення. Улаштування вхідних отворів замість наявних вікон жодним чином не змінює площі приміщення та не свідчить про його реконструкцію.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що зазначені в технічній документації підпірні стіни одночасно є стінами зовнішніх входів у підвальне приміщення, переобладнаних з вікон. Вказане облаштування входів дійсно не змінює площі підвального приміщення, проте облаштування таких входів підпірними стінками, площадками та козирками перед входами змінює зовнішні геометричні розміри фундаментів у плані, креслення входів не повторюють геометричні контури існуючих приямків.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №3038 забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Згідно із частиною 4 статті 26 Закону №3038 право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до вказаної норми позивачем до заяви про надання містобудівних умов та обмежень не було надано документів про те, що позивач є власником або користувачем земельної ділянки, на якій заплановано при реконструкції об'єкту звести підпірну стіну з монолітного залізобетону та облаштування зовнішніх входів у підвальне приміщення за вказаних у технічній документації умов.

Позивачем вказані докази не надавались ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 26 Закону №3038 проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Позивачем документально не доведено додержання приписів казаної норми під час планування «реконструкції нежитлового підвального приміщення №ХІХ-А літ.А-3,4,5 по вул.Незалежної України, 72 в м.Запоріжжя під офіс».

Доводи апелянта з вказаного вище приводу на пункт 18 «Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються», затвердженого 07.07.2011 року наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №109, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.07.2011 року за №912/19650 (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин), колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вказаний Перелік стосується встановлення малих архітектурних форм, реконструкції елементів благоустрою без знесення (перенесення) інших споруд чи комунікацій.

Оскільки в даному випадку реконструкція стосувалась нежитлового приміщення №ХІХ-А літ.А-3, 4, 5, 72, підвалу, розташованого у житловому п'ятиповерховому будинку №72 по вул.Незалежної України у м.Запоріжжя, то такий об'єкт будівництва не підпадає під поняття малої архітектурної форми чи то елементу благоустрою у розумінні ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Колегія суддів погоджується з позицією відповідача про те, що згідно із частиною 4 статті 34 Закону №3038 реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Розміщення нового об'єкту містобудування передбачає наявність у замовника документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про безпідставне посилання суду першої інстанції в рішенні на норми ДБН «Житлові будинки. Основні положення», при цьому в обґрунтування позовних вимог сам посилається, в тому числі, і на вказаний ДБН.

Крім того, п.2.51 ДБН В 2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», затверджених 18.05.2005 року наказом Держбуду України від №80, у підвальних, підземних, цокольних і на першому поверхах багатоквартирних житлових будин ків допускається влаштування вбудованих та вбудовано-прибудованих гаражів та стоянок для зберігання легкових автомобілів і мотоциклів, що належать мешканцям цих будинків, згідно з вимогами ДБН 360, ДБН В.2.3-15. У складі одноквартирних житлових будинків допускається влаштування гаражів площею до 40 кв.м. (а.с.101-104).

Відповідно до абз.1 п.2.50 ДБН В 2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» у першому, другому, третьому і цокольному поверхах житлових будинків допускається розмі щувати приміщення: адміністративні, магазинів роздрібної торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, відділень зв'язку загальною площею не більше 700 кв.м, банків, магазинів і кіосків з продажу преси, поліклінік, жіночих консультацій, рентгено-стоматологічних кабінетів (в разі забезпечення вимог НРБУ); роздавальних пунктів молочних кухонь, юридичних консульта цій і нотаріальних контор, загсів, філій бібліотек, виставкових залів, контор житлово-експлуата ційних організацій, фізкультурно-оздоровчих занять загальною площею до 150 кв.м, культурно-масової роботи з населенням (для проведення лекцій, зборів, бібліотек-читалень, кімнат для індивідуальних занять, роботи гуртків, прийому громадян депутатами тощо), дитячих художніх шкіл, центрів соціального захисту населення, центрів зайнятості населення базового рівня до 50 відвідувачів і до 15 співробітників центрів, а також груп короткотривалого перебування дітей дошкільного віку (крім третього та цокольного поверху) з урахуванням 2.53, 2.58, 4.22, 5.22, 5.23, 5.24, 5.33 цих Норм і СанПиН 3077.

Як зазначено у позові і не заперечується сторонами, ТОВ «Онтаріо-Інвест» є власником нежитлового приміщення №ХІХ-А літ.А-3, 4, 5, 72, підвалу, розташованого у житловому п'ятиповерховому будинку №72 по вул.Незалежної України м.Запоріжжя.

Оскільки приміщення №ХІХ-А літ.А-3, 4, 5, 72 розташоване у підвалі житлового п'ятиповерхового будинку, а не у «цокольному поверсі житлового будинку», то приписи абз.1 п.2.50 ДБН В 2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» на нього не росповсюджуються.

Таким чином, «реконструкція нежитлового підвального приміщення №ХІХ-А літ.А-3,4,5 по вул.Незалежної України, 72 в м.Запоріжжя під офіс», у даному випадку, суперечить приписам абз.1 п.2.50 ДБН В 2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на п.3 та Додаток Г до ДБН В 2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», вважає, що приміщення, яке належить позивачу у житловому п'ятиповерховому будинку №72 по вул.Незалежної України м.Запоріжжя розташовано у цокольному поверсі вказаного будинку.

Таке посилання апелянта колегія суддів до уваги не приймає, оскільки воно спростовується наявними в матеріалах справи доказами, зазначеними вище, в тому числі договором купівлі-продажу та технічною документацією на нежитлове підвальне приміщення №ХІХ-А літ.А-3,4,5 по вул.Незалежної України, 72 в м.Запоріжжя.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність відмови позивачу в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Онтаріо Інвест» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року в адміністративній справі №808/664/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року в адміністративній справі №808/664/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак