Справа № 520/1924/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 р. Справа № 520/1924/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Шляхової О.М.,

при секретарі судового засідання - Молчанової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. Гагаріна, буд. 15,м. Зміїв, Харківська область, 63404, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,61002, ) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом та просить суд: скасувати постанову державного виконавця від 01.02.2019 року по виконавчому провадженню ВП №57823344 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.02.2019 року до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01.02.2019 ВП № 57823344 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду на підставі виконавчого листа № 820/2714/18, що виданий Харківським окружним адміністративним судом 01.10.2018 року. Повідомив суд про те, що Розпорядженням Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 183972 від 02.08.2018 року добровільно виконано рішення суду 21.05.2018 року по справі №820/2714/18.

Позивач з зазначеною постановою про накладення штрафу №56419133 від 06.09.2018 не погоджується, вважає її незаконною та такою що внесена з порушенням норм чинного законодавства України, а отже підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Відповідач - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень, 10.04.2019 року надав відзив на адміністративний позов, в якому з вимогами поданого позову не погодився з тих підстав, що 04.12.2018 року державним виконавцем на підставі ст.ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та направлено сторонам виконавчого провадження, для відома та до виконання.

04.12.2018 на адресу Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області направлена копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57823344, в якій зазначено про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначена постанова була отримана боржником 04.01.20І9. У звзязку із невиконанням рішення суду по справі № 820/2714/18, керуючись ст.ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 01.02.2019 винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

У судове засідання, призначене на 11.04.2019 року, представник позивача не прибув, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача 11.04.2019 року через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у порядку письмового провадження.

Статтею 205 КАС України визначено правове регулювання наслідків неявки в судове засідання учасників справи, які спрямовані на забезпечення прав щодо участі у судовому розгляді осіб, які беруть участь у справі, у разі їх неприбуття з об'єктивних причин.

Відповідно до положень ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права якими врегульовані спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2018р. по справі № 820/2714/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Зміївського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Скасовано рішення Зміївського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області №183932 від 14.11.2017 року. Зобов'язано Зміївське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (шляхом розрахунку відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку, починаючи з 06.11.2017 року.

Судове рішення набрало законної сили 19.07.2018 р. На виконання вищевказаного рішення від 27.09.2018 року по справі № 820/2714/18 Харківським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист.

04.12.2018 року державним виконавцем на підставі ст.ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та направлено сторонам виконавчого провадження, для відома та до виконання.

Того ж дня 04.12.2018 на адресу Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області направлена копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 57823344, в якій зазначено про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначена постанова була отримана боржником 04.01.20І9.

01.02.2019, керуючись ст.ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Не погодившись із постановою про накладення штрафу, Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, звернулось із означеним позовом до суду.

Надаючи оцінку діям державного виконавця під час вчинення виконавчих дій у ВП №57823344, при вирішенні спору по суті, суд виходить з наступного.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені ст. 287 КАС України.

Частиною 1 вказаної статті закріплено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), котрі відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 ст. 5 вказаного Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (ч.6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Проте, як встановлено за матеріалами справи, Розпорядженням Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 183972 від 02.08.2018 року добровільно виконано рішення суду 21.05.2018 року по справі № 820/2714/18.

Листом № 350/02-01/50 від 18.01.2019 р. Зміївське ОУПФУ Харківської області повідомило державного виконавця про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року по справі № 820/2714/18 у повному обсязі.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що рішення суду по справі № 820/2714/18 Зміївським ОУПФУ Харківської області виконане у повному обсязі, суд приходить до висновку про те, що постанова державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області ВП №57823344 від 04.12.2018 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., прийнято відповідачем без поважних причин, суд приходить до висновку, що така підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 77, 139, 205, 229, 241, 243, 246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. Гагаріна, буд. 15,м. Зміїв, Харківська область, 63404, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,61002, ) про скасування постанови - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ВП № 57823344 від 04.12.2018 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. 00 коп. за невиконання рішення суду.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,61002, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) на користь Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. Гагаріна, буд. 15,м. Зміїв, Харківська область, 63404, ) .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 квітня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.