Справа № 826/9965/15
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа №826/9965/15

адміністративне провадження №К/9901/4767/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув у письмовому провадженні

касаційну ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 (колегія у складі суддів Федотова І.В., Ісаєнко Ю.А., Оксененко О.М.) у справі

за позовом ОСОБА_1

до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання протиправним і скасування рішень, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. 25.05.2015 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Комерційний банк «Експобанк" ОСОБА_2 (далі - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2 або Фонд), в якому просив:

- визнати дії відповідача-1 щодо відмови у включенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" (далі - банк) за рахунок відповідача- 2, протиправними;

- скасувати та визнати нечинною відмову відповідача-1 щодо не включення позивача до вказаного вище переліку вкладників;

- визнати дії виконавчої дирекції Фонду щодо включення позивача до переліку фізичних осіб - вкладників банку, яким тимчасово заблоковано та тимчасово призупинено виплати коштів - протиправними;

- скасувати та визнати нечинним рішення виконавчої дирекції Фонду щодо включення позивача до переліку фізичних осіб - вкладників банку, яким тимчасово заблоковано та тимчасово призупинено виплату коштів;

- зобов'язати відповідача- 1 вчинити дії щодо внесення позивача до вищевказаного переліку вкладників.

2. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2015 позов задоволено повністю.

3. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 зазначену постанову суду першої інстанції скасовано та у задоволенні позову відмовлено.

4. Позивач подав на рішення апеляційного суду касаційну скаргу, в якій просить її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

5. Ухвалою від 05.11.2015 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження.

6. У зв'язку з його ліквідацією справу 16.01.2018 передано для розгляду Верховному Суду (далі - Суд).

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. 12.09.2014 позивач уклав із ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» договір №1784/18924/2014 банківського рахунку на суму 200000 грн., згідно з яким позивачу відкрито поточний рахунок №4001 у гривні.

8. На зазначений рахунок внесено грошові кошти в розмірі 200000 грн. з призначенням платежу «надання позики». У виписці по особовому рахунку позивача зазначено про перерахування коштів на рахунок позивача з рахунку ОСОБА_4 НОМЕР_2.

9. Згідно з виписками по особових рахунках окремих фізичних осіб, включаючи позивача, наданим Уповноваженою особою до суду, вбачається, що ОСОБА_4 є власником великого рахунку, перерахував з нього кошти у рівних частках (по 200000 грн.) на рахунки інших 25 клієнтів банку, зокрема й позивача.

10. 24.09.2014 прийнято постанову Правління НБУ №597 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №97, згідно з яким з 25.09.2014 року запровадила тимчасову адміністрацію та призначила уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в банку ОСОБА_2

11. Під час дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду здійснила перевірку вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача - 2 відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Виявила порушення банком вимог постанови Правління НБУ від 11.09.2014 №567/БТ, оскільки ним здійснено перерахування коштів з рахунків фізичних осіб на відкриті у цьому банку рахунки інших фізичних осіб з призначенням платежів «надання позики» та суми платежів не перевищували 200000,00 грн.

12. 22.01.2015 постановою Правління НБУ №41 відкликано банківську ліцензію та постановлено ліквідувати згаданий банк.

13. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26.01.2015 №15 розпочато процедуру ліквідації банку з відшкодуванням за рахунок Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 26 січня 2015 року та призначено ОСОБА_2 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на 1 рік з 26 січня 2015 року до 25 січня 2016 року включно.

14. 11.02.2015 позивач звернувся до Уповноваженої особи з заявою, в якій просив здійснити виплату грошових коштів відповідно до договору банківського рахунку від №1784/18924/2014.

15. Листом від 20.02.2015 №1401/1064 відповідач-1 повідомив позивача про те, що на підставі Рішення виконавчої дирекції Фонду позивача включено до переліку фізичних осіб - вкладників банку, яким тимчасово заблоковано і тимчасово призупинено виплату коштів.

ІІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ

16. Позивач вважає, що отримані ним кошти на його рахунку є вкладом і мають бути відшкодовані за рахунок Фонду у встановлений законом спосіб.

17. Відповідачі заперечували проти задоволення позову з тієї підстави, що рахунок позивачу відкрито всупереч постанови НБУ від 11.09.2014 №567/БТ та він отримав кошти на рахунок внаслідок дроблення великого вкладу іншого клієнта банку з метою збільшення сум відшкодування Фонду. Тому позивач не вважається вкладником банку, а договір банківського рахунку є нікчемним.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18. Проаналізувавши ст.66, ч.6 ст.67, ст.75 Закону України "Про банки та банківську діяльність", ст.ст.26, 38, 76, 77 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452-VI), п.п.5.2.-5.4, 12.7-12.11. Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства затвердженого постановою Правління НБУ від 17.08.2012 №346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 17.09.2012 №1590/21902, та Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 №14 (далі - Порядок №14), врахувавши ненадання учасниками суду постанови НБУ про віднесення банку до категорії проблемних та основних її реквізитів, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі не довели правомірності спірних дій (бездіяльності). Натомість позивач надав суду відповідні обґрунтування, що підтверджуються допустимими доказами у справі, щодо протиправності дій (бездіяльності) відповідачів.

19. З такими висновками не погодився суд апеляційної інстанції. Цей суд скасував постанову суду попередньої інстанції та відмовив у задоволенні позовних вимог.

20. До спірних відносин він застосував додатково ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.203, ч.2 ст.215, ч.ч.1-2 ст.228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ч.1 ст.26 пп.4, 6 ч.2 ст.37 Закону №4452-VI, пп. 3-6 розділу ІІІ, пп. 2, 4, 6 розділу IV Порядку №14, п.2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління НБУ від 01.06.2011 №174 (далі - Інструкція №174).

21. Суд апеляційної інстанції врахував, що на час укладання між позивачем і банком договору банківського рахунку від 12.09.2014 №1784/18924/2014 та вчинення операції з перерахування ОСОБА_4 коштів на його рахунок постановою Правління НБУ від 11.09.2014 №567/БТ ПАТ банк віднесений до категорії проблемних та зупинені його операції з відкриття поточних рахунків фізичним особам, зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з інших рахунків, відкритих у цьому банку.

22. Суд погодився з твердженням відповідачів, що внесення на рахунок позивача суми коштів є штучним розподілом коштів з рахунку ОСОБА_4 для збільшення гарантованої суми відшкодування від Фонду, що вказує на зловживання власником великого рахунку своїм правом на отримання одноразового гарантованого відшкодування за його вкладом у банку від Фонду та суперечить вимогам законодавства, зокрема п. 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI.

23. У зв'язку з цим, відмовляючи позивачу у включенні його до відповідного переліку вкладників, відповідач-1 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а саме ст.ст.37, 38 Закону №4452-VI.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

24. Позивач у касаційній скарзі посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Просить скасувати рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

25. Стверджує, що апеляційний суд дійшов хибних висновків щодо відсутності підстав для включення позивача до переліку вкладників банку, кошти яким підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду, та нікчемності правочинів.

26. Зокрема, відповідач-1 не визначив конкретної підстави для визнання нікчемним договору банківського вкладу позивача, а суд не звернув увагу, що кошти позивач отримав внаслідок повернення позики, що є клієнтом цього ж банку.

27. Законодавство не передбачає, що вкладом має бути тільки кошти, внесені безпосередньо вкладником.

28. Позивач акцентує увагу на тому, що не надавав розпоряджень банку, у зв'язку з чим застосування п.2 ч.3 ст.38 Закону №4452-VI є неприпустимим. Водночас кошти перебувають на рахунку позивача.

29. Постанова НБУ про віднесення банку до категорії проблемних є таємною. Позивач про її існування на час відкриття йому банком рахунку не знав і знати не міг. Однак ці обставини суд апеляційної інстанції не обґрунтовано не врахував.

30. Оскільки жодного судового рішення про визнання недійсним договору банківського рахунку нема, повідомлення відповідача про його нікчемність є протиправним і підлягає скасуванню.

31. Тому позивач вважає, що відповідачі не надали належних і допустимих доказів правомірності своїх дій (бездіяльності), а суд апеляційної інстанції допустив порушення норм Закону №4452-VI та Порядку №14, у зв'язку з чим скасував помилково законне рішення суду першої інстанції.

32. З огляду на вказане, позивач просив скасувати постанову суд апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

33. Верховний Суд оцінив доводи касаційної скарги, перевірив дотримання судами норм матеріального та процесуального права, та дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

34. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

35. Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

36. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

37. Законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).

38. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

39. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

40. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

41. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

42. Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

43. Матеріалами справи підтверджено, що позивач уклав з банком договір банківського вкладу (депозиту) та на відповідних рахунках позивача розміщено грошові кошти згідно з зазначеним договором, а тому в розумінні закону позивач є вкладником.

44. Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до початку віднесення банку до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.

45. Колегія суддів звертає увагу, що положення ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та банком, оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов'язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

46. Враховуючи наведене, позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Експобанк Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.

47. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

48. Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов'язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «КБ «Експобанк» за рахунок Фонду.

49. Відтак, висновки суду апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні не узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у подібній категорії справ.

50. Відповідно до п.6 розділу ІІІ Порядку №14 (у редакції на час спірних правовідносин) протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

51. Отже належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов'язання відповідача-1 надати відповідачу-2 додаткову інформацію про позивача, як вкладника банку, якому необхідно здійснити виплату відшкодування.

52. Спірні дії та рішення Виконавчої дирекції Фонду щодо тимчасового призупинення виплати коштів фізичним-особам вкладникам не регулювали питання включення до повного переліку вкладників, кошти яким підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду, та стосувалися прийняття пропозицій слідчого органу внутрішніх справ. Доводи та обґрунтування підстав для їх оскарження позивач не наводив. Тому підстави для задоволення інших позовних вимог відсутні.

53. У зв'язку з викладеним вище, Суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, яку позивач просив залишити в силі, також прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Тому Суд дійшов висновку, що касаційна скарга частково є обґрунтованою.

54. З метою ефективного відновлення порушених прав позивача, Суд вважає за необхідне вийти за межі касаційної скарги: скасувати постанови судів попередніх інстанцій та ухвалити рішення про часткове задоволення позовних вимог.

55. Відповідно до ст.139 КАС України понесені позивачем судові витрати за звернення до суду з позовом (квитанція від 19.05.2015 на суму 73,08 грн.) та з касаційною скаргою (квитанція від 02.11.2015 на суму 87,70 грн.) підлягають йому відшкодуванню за рахунок Фонду, чия посадова особа допустила порушення прав позивача.

Керуючись ст.ст. 341, 343-356 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 скасувати.

3. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк «Експобанк" ОСОБА_2 щодо невключення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Комерційний банк «Експобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк «Експобанк" ОСОБА_2 подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника банку, що має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Комерційний банк «Експобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м.Київ, вул. Січових стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати у сумі 160 (сто шістдесят) гривень 78 (сімдесят вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя Т.О. Анцупова