Справа № 826/2146/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 квітня 2019 року 11:12 № 826/2146/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників сторін: від позивача - ОСОБА_1, від відповідачів - Сабіров Р.Ф., Шопіна Ю.О., від третіх осіб - Фоменко Ю.С., Титарчук О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом ОСОБА_6
до треті особи Національної поліції України Міністерства внутрішніх справ України Прокуратура Автономної Республіки Крим Генеральна прокуратура України
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Представник ОСОБА_6 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Національної поліції України, в якому позивач просить суд :

«Визнати незаконними дії Національної поліції України, які полягають у включенні до Інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Розшук» органів внутрішніх справ України та до розділу «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України https://wanted.mvs. gov.uа/ відомостей про громадянина України ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 6 лютого 1998 року Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим, уродженця м. Жданів, Донецької області) та їх поширенні;

Зобов'язати Національну поліцію України, виключити із складу Інтегрованої інформаційно-пошуковоїсистеми «Розшук» органів внутрішніх справ України та з розділу «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України - https://wanted.mvs.gov.ua/ відомості про громадянина України ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 6 лютого 1998 року Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим, уродженця м. Жданів, Донецької області)».

Позовні вимоги мотивовано наступним.

Представник позивача стверджує, що позивачу не було повідомлено про підозру, у вчиненні будь - якого злочину, кримінальне провадження має бути закрито у зв'язку з внесенням змін до статті 364 Кримінального кодексу України, жодним органом досудового розслідування не здійснюється досудового слідства щодо позивача.

Крім того, позивач стверджує, що органи прокуратури ухиляються від призначення осіб, відповідальних за проведення досудового розслідування щодо позивача, а матеріали щодо позивача, на підставі яких відбулося внесення відомостей, перебувають на тимчасово окупованій території.

Відповідачем - Національною поліцією України вимоги позивача заперечуються з огляду на те, що внесення відомостей до системи відбулося до створення Національної поліції, а документів, які б давали підстави для припинення розшуку позивачем надано не було.

Міністерством внутрішніх справ України позовні вимоги заперечуються з посиланням на те, що внесення позивача до баз даних відбувалося в межах чинного законодавства та за наявності підстав для цього.

Представниками третіх осіб - прокуратури Автономної Республіки Крим та Генеральної прокуратури України позовні вимоги заперечуються, з посиланням на те, що вказану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Судом було відхилено клопотання про закриття провадження у справі з огляду на те, що ні Національна поліція, ні Міністерство внутрішніх справ України не здійснюють по відношенню до позивача розслідування кримінальних проваджень. При цьому, судом враховано висновки, викладені в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року у справі № 826/17999/17.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи (а.с 156- 161, т.1), до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно позивача - громадянина України ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 6 лютого 1998 року Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим, уродженця м. Жданів, Донецької області) внесено відомості щодо кримінального провадження №0000022 з кваліфікацією злочинів як ч.3 ст.364 та ч.2 ст.205 за Кримінальним кодексом України 2001р.

При цьому датою реєстрації зазначено 05.12.2012р. та 29.03.2013р., стан провадження - зупинено.

Як стверджує відповідач - Міністерства внутрішніх справ України, за даними автоматизованих обліків ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, 03 травня 2012 року оголошено у державний розшук підрозділом по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в АР Крим за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 364 КК України, міра запобіжного заходу - ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу (ОРС № 31240002 від 03.05.2012, о від 19.01.2012).

Відповідно до даних Єдиного реєстру судових рішень, Центральним районним судом м.Сімферополя було винесено 03.05.2012р. постанову у справі № 122/3778/2012, у відповідності до якої надано дозвіл на затримання позивача.

Отже, оголошення позивача в розшук пов'язано з порушенням кримінального провадження та наявністю запису в Єдиному реєстрі досудових розслідувань про це.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною другою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 №69 за погодженням з Міністром внутрішніх справ України, Головою Служби безпеки України та Головою Державної податкової служби України (далі по тексту - Положення №69), Реєстр - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 2.1 цього Положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.

Відповідно до підпункту 1.3 пункту 1 розділу І Положення №69, Реєстр утворено та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України з метою забезпечення:

- єдиного обліку кримінальних правопорушень та прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження;

- оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування;

- аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі.

Підпунктом 1.10 пункту 1 розділу І Положення №69 визначено, що реєстраторами Реєстру є:

- прокурори;

- слідчі - органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів державного бюро розслідувань (з моменту створення).

Підпунктом 2.1 пункту 2 Порядку№69 визначено, що до Реєстру вносяться визначені в цій нормі відомості, в т.ч. про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; час та дату повідомлення про підозру, відомості про особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; зупинення та відновлення досудового розслідування; оголошення розшуку підозрюваного.

Згідно з пунктом 2.4 пункту 2 Порядку №69, після внесення відомостей до Реєстру реєстратором проводиться накладення електронного цифрового підпису. Використання електронного підпису здійснюється відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Підпунктом 1.1 пункту 1 розділу ІІ Порядку №69 визначено, що формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 розділу ІІ Порядку №69, облік кримінальних проваджень під час досудового розслідування здійснюється шляхом внесення до Реєстру відомостей щодо руху кримінальних проваджень про, зокрема, кримінальне правопорушення та номер кримінального провадження (підпункт "а"); закінчення досудового розслідування (ч. 2 ст. 283 КПК України) (підпункт "е"); зупинення досудового розслідування (ст. 280 КПК України) (підпункт "ж"); продовження строку досудового розслідування (ст. ст. 219, 294 КПК України) (підпункт "з"); відновлення досудового розслідування (підпункт "к").

Підпунктом 3.3.5. підпункту 3.3 пункту 3 розділу ІІ Порядку №69 передбачено, що за всіма прийнятими рішеннями слідчі вносять інформацію до Реєстру про кримінальне провадження згідно з цим Положенням.

Згідно з підпунктом 5.1 пункту 5 розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, облік осіб, яких повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, здійснюється прокурором або слідчим шляхом внесення відомостей до Реєстру після:

- складання повідомлення про підозру (ст. 277 КПК України);

- вручення (дата та час) повідомлення про підозру (ст. 278 КПК України).

Наведені норми законодавства свідчать, що Єдиний реєстр досудових розслідувань це електронна база даних, з моменту внесення до якої відповідних відомостей розпочинається досудове розслідування. Реєстраторами Реєстру є прокурори та слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів державного бюро розслідувань (з моменту створення). Відповідно до цієї бази даних здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 2.1 цього Положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.

Враховуючи наведене, внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформація щодо: кримінального провадження за №0000022 з кваліфікацією злочинів як. ч.3 ст.364 та ч.2 ст.205 за Кримінальним кодексом України 2001р. та зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі пункту 2 частини першої статті 280 Кримінального процесуального кодексу України (підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме), є достовірною доки не буде доведено зворотного.

Така інформація є фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто доказами у розумінні частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначені докази є допустимими, оскільки одержані з дотриманням закону та підтверджують обставини щодо наявності кримінального провадження та його зупинення.

Відповідно до підпункту 1.3 пункту 1 Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 жовтня 2009 року №436 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2009 року за №1256/17272, Інтегрована інформаційно-пошукова система органів внутрішніх справ України (далі - ІІПС) (далі по тексту - Положення №436) - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та інформаційно-телекомунікаційних засобів, що забезпечують формування та ведення довідково-інформаційних, оперативно-розшукових обліків, авторизований доступ до інформаційних ресурсів ІІПС.

Підпунктами 2.1, 2.2 пункту 2 Положення №436 передбачено, що метою створення ІІПС є об'єднання існуючих в органах та підрозділах внутрішніх справ України (далі - ОВС) інформаційних ресурсів в єдиний інформаційно-аналітичний комплекс із використанням сучасних інформаційних технологій, комп'ютерного та телекомунікаційного обладнання для підтримки оперативно-службової діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, суттєвого зміцнення їх спроможності протидії та профілактики злочинності. Призначення ІІПС - інформаційно-аналітичне та організаційно-технологічне забезпечення службової діяльності структурних підрозділів районних, міських, лінійних управлінь (відділів) головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізницях (далі - ГУМВС, УМВС), центрального апарату МВС.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 Положення №436, інформаційними ресурсами (об'єктами обліку) ІІПС є об'єктивно поєднаний набір відомостей, що безпосередньо стосується осіб, кримінальних та адміністративних правопорушень, а також інших подій, який накопичується в процесі службової діяльності ОВС в обсязі, структурі й порядку, що визначаються завданнями, покладеними на ОВС, відповідно до чинного законодавства. До складу інформаційних ресурсів належать відомості, зокрема, щодо: осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання, пропали безвісти, та в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 Положення №436, джерелами формування інформаційних ресурсів ІІПС є, зокрема, зареєстровані в ОВС заяви і повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, кримінальні провадження; рішення органів (посадових осіб), виконання яких покладено на ОВС відповідно до чинного законодавства.

Підпунктом 4.2 пункту 4 Положення №436 визначено, що держателем (власником) ІІПС є Міністерство внутрішніх справ України.

Наявні в Інтегрованій інформаційно-пошуковій системі органів внутрішніх справ України в підрозділі "Особи, які переховуються від органів влади" розділу "Розшук" офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України відомості про розшук позивача відповідають відомостям, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо зупинення кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 280 Кримінального процесуального кодексу України - підозрюваний переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме. Своєю чергою, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор оголошує його розшук відповідно до вимог частини першої статті 281 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом не встановлено обставин, які б могли бути підставою для вилучення зазначеної інформації з Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України.

Залишення матеріалів кримінального провадження на тимчасово окупованій території, визначеній у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", не визначення Генеральною прокуратурою України підслідності кримінального правопорушення, вчиненого на тимчасово окупованій території, як того вимагає частина друга статті 12 зазначеного Закону, та відповідно, відсутність факту передачі матеріалів досудового розслідування щодо злочину, кримінальне провадження щодо якого знаходиться на стадії досудового слідства, органам досудового слідства, визначеним Генеральною прокуратурою України, на що вказує позивач в обґрунтування позову, не є підставами для висновку про недостовірність інформації, внесеної до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформація та Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України, та підставою для виключення інформації про розшук позивача із зазначеної інформаційно-пошукової системи.

Посилання позивача на порушення статті 62 Конституції України є безпідставним, оскільки позивач в результаті внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації не визнавався винуватим у вчиненні злочину та не був підданий кримінальному покаранню.

З огляді на викладене та керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 09.04.2019.

Суддя С.К. Каракашьян