Справа № П/811/1226/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2019 року м. Дніпросправа № П/811/1226/17

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградський окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року

у справі № П/811/1226/17

за позовом ОСОБА_1 ,

до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини польова пошта НОМЕР_2 /В 2830,

про визнання протиправним наказу, зміну підстав звільнення зі служби та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом (з урахуванням уточненого позову т.1, а.с. 30-36) до Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини польова пошта НОМЕР_2 /В 2830, в якому просив:

- визнати протиправним п. 35 наказу Командування військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) №43 від 26.03.2016 стосовно звільнення капітана ОСОБА_1 з військової служби в запас відповідно до п. п. 1 Указу Президента України від 25.03.2016 № 115/206 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації», в частині підстав звільнення;

- змінити підставу звільнення з військової служби капітана ОСОБА_1 - за станом здоров`я на підставі пп. б) п.1 ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (Командування військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») внести зміни до п. 35 наказу Командування військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 43 від 26.03.2016 в частині підстав звільнення з військової служби - за станом здоров`я на підставі пп. б) п.1 ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини-польова пошта НОМЕР_4 , яка виявилась у не направленні рапорту про звільнення та постанови ВЛК про непридатність до військової служби до кадрового органу Військової частини НОМЕР_1 , та не виключенні капітана ОСОБА_1 з списків особового складу військової частини;

- зобов`язати Військову частину польова пошта НОМЕР_4 виключити капітана ОСОБА_1 з списків особового складу військової частини, шляхом видання відповідного наказу.

Позивач зазначає, що оскаржуваний наказ прийнятий всупереч Закону України «Про Збройні сили України», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міноборони від 10.04.2009 №170. При цьому, позивач вважає, підставу його звільнення з військової служби необґрунтованою, оскільки вважає, що підставою його звільнення повинна бути п.1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я.

Рішенням Кіровоградський окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд встановив, оскільки ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час дії мобілізації на підставі відповідного Указу Президента України та під час несення відповідача військової служби позивача тривав особливий період, то позивача правомірно звільнено з військової служби на підставі підпункту «є» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за наявності відповідного Указу Президента України.

Суд вважає, що Військовою частиною НОМЕР_1 в межах наданих чинним законодавством повноважень, видано наказ 23.03.2016 (по особовому складу) №4, а саме: пункт 35 даного наказу, що стосується конкретно позивача. Суд не встановив порушень спеціального законодавства при виданні спірного наказу.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження його вимоги про бездіяльність Військової частини-польова пошта НОМЕР_4 , яка виявилась у не направленні рапорту про звільнення та постанови ВЛК про непридатність до військової служби до кадрового органу Військової частини НОМЕР_1 , та не виключенні капітана ОСОБА_1 з списків особового складу військової частини. Оскільки встановлення наслідкової причини захворювання належить до виключної компетенції Військово-лікарської комісії, а процедурні моменти та питання звільнення військовослужбовця та виключення його із списків особового складу військової частини відповідно належить до керівництва військової частини, то зобов`язуючи відповідачів внести відповідні зміни до наказу та виключити позивача зі списків військової частини шляхом видання відповідного наказу, суд фактично перебере на себе дискреційні повноваження відповідача, що відповідно до чинного законодавства не вправі робити.

Крім того, суд звернув увагу сторін на положення вимог абзацу другого пункту 2.1 глави 2 розділу І та пункту 22.3.глави 22 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, за змістом яких постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу. Таке свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів. Постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно. Отже, позивач всупереч ст.77 КАС України не обґрунтував суду протиправність оскаржуваного наказу про його звільнення з військової служби в частині підстав звільнення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Позивач зазначає, що при звільнення з військової служби проігноровано його право на звільнення за станом здоров`я, оскільки вирішальним є ступінь придатності до військової служби, а не наслідкова причина захворювання. Крім того, судом безпідставно віднесено обов`язок Військової частини польова пошта НОМЕР_2 /В 2830 видати наказ про виключення із списків особливого складу військової частини до дискреційних повноважень, оскільки такий безальтернативний обов`язок прямо передбачений п. 242 Положення про проходження військової служби.

Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.03.2019.

Повноважні представники сторін у судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст. 205, п.2 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Кіровоград, є військовослужбовцем (т.2, а.с.21-22).

12.02.2015 начальником 4 курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації Харківського університету повітряних сил видано наказ (по стройовій частині) №36 згідно якому, відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом капітана ОСОБА_1 вважати призначеним слухачем 4 курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації, ВОС-042000 (т.2,а.с.24).

02.04.2015 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_5 №107 (по стройовій частині) капітана ОСОБА_1 , слухача курсів військової частини польова пошта НОМЕР_5 , вважати таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби, як призначений командиром зенітного артилерійського взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) (т.2,а.с.25).

Наказом т.в.о. начальника штабу військової частини польова пошта НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 03.04.2015, капітана ОСОБА_1 , який прибув із військової частини польова пошта НОМЕР_5 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Головнокомандуючого Збройних Сил України від 31.03.2015 №147 на посаду командира зенітного артилерійського взводу механізованого батальйону з 03.04.2015 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення і вважати таким, що з 03.04.2015 приступив до прийому справ та посад (т.2, а.с.20).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №3423, затвердженого постановою Військово-лікарської комісії Південного регіону 04.01.2016, у ОСОБА_1 виявлені захворювання, не пов`язані з проходженням військової служби, на підставі статей 36-б, 41-в, 42-в, 49-в графи ІІІ Розклад хвороб непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (т.1,а.с.13).

26.02.2016 ОСОБА_1 на ім`я командира 2МБ 93 ОМБр подано рапорт про порушення клопотання про звільнення його з військової служби в запас відповідно до статті 26 пункту 8 підпункту «б» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я на підставі постанови військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (т.1, а.с.15).

26.03.2016 командувачем військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) видано наказ (по особовому складу) №43, яким звільнено з військової служби у запас капітана ОСОБА_1 , командира зенітно-ракетного взводу механізованого батальйону, який перебуває в розпорядженні командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (т.2,а.с.52).

Означений наказ винесений відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 25.03.2016 №115/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних відповідно до Указу Президента України від 21.07.2014 №607 та під час першої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 №15.

Позивач, не погоджуючись з вказаним наказом в частині підстав звільнення, вказуючи, що мав бути звільнений з військової служби за станом здоров`я у відповідності до пп. «б» п.1 ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на підставі свідоцтва про хворобу №3423 від 04.01.2016 та рапорту від 26.02.2016, звернувся з даним позовом до суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями (ч. 3 ст. 2 Закону №2232-XII).

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч. 4 ст. 2 Закону №2232-XII).

За змістом ч. 13 ст. 2 Закону № 2232-XII, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Поняття особливого періоду наведено у статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ, а саме: особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, особливий період починається з моменту оголошення рішення про мобілізацію, охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

При цьому, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (ст.1 Закону № 354-ХІІ).

Виходячи з аналізу наведених правових норм, суд першої інстанції вірно зазначив, що особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію. При цьому закінчення мобілізації не припиняє існування особливого періоду, оскільки його закінчення пов`язано виключно з виданням Президентом України Указу про демобілізацію.

Встановлено, що у зв`язку з різким ускладненням внутрішньополітичної обстановки, втручанням Російської Федерації у внутрішні справи України, зростанням соціальної напруги в Автономній Республіці Крим і місті Севастополі та відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106, статті 112 Конституції України указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» було оголошено та проведено часткову мобілізацію (далі - мобілізація) протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Також, проведення часткової мобілізації було оголошено указами Президента України "Про часткову мобілізацію" від 06.05.2014 № 454/2014, від 22.07.2014 607/2014 та від 14.01.2015 № 15/2015.

Міністерство оборони України надало роз`яснення, що вiдповiдно до статтi 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобiлiзацiю» вiд 17 березня 2014 року № 302/2014 в України настав особливий перiод. Скасування особливого перiоду буде здiйснено окремим Указом Президента України «Про демобiлiзацiю» пiсля стабiлiзацiї обстановки на сходi України.

В спірному випадку наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 26.03.2016 №43 винесений відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 25.03.2016 №115/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року №607 та під час першої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 №15 (т.2,а.с.52).

Як встановлено з Указу Президента України від 25.03.2016 №115/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року №607 та під час першої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 року №15, він винесений відповідно до пункту 17 частини першої статті 106 Конституції України та на підставі підпункту «є» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

За загальними положеннями ч.1 ст.26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.26 Закону №2232-XII (в редакції на час винесення Указу Президента України від 25.03.2016 №115/2016 та звільнення позивача з військової служби) під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини:

за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу (пп. «б» - а який посилається позивач);

призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу у строки, визначені рішенням Президента України (пп. «є»).

Суд першої інстанції вірно встановив, що, оскільки позивач був призваний на військову службу під час дії мобілізації на підставі відповідного Указу Президента України, та під час несення відповідача військової служби позивача тривав особливий період, позивача правомірно звільнено з військової служби на підставі підпункту «є» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за наявності відповідного Указу Президента України.

Стосовно наявності підстав для звільнення позивача з військової служби за станом здоров`я, апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції.

В цій частині правовідносини врегульовані, в тому числі, Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008, та Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 р. N 402.

Порядок звільнення встановлений п.п.233-241 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до п.233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) військовий комісаріат, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Відповідно до п.235 Положення військовослужбовці протягом 12 місяців до досягнення граничного віку перебування їх на військовій службі направляються для визначення ступеня придатності до військової служби за станом здоров`я на обстеження до військово-лікарської комісії, висновки якої враховуються при визначенні підстав звільнення з військової служби.

Військовослужбовці, які звільняються з військової служби за підставами, передбаченими підпунктами "б", "г" пункту 2 частини третьої, пунктами "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої, пунктами "е", "є", "ж", "з" частини сьомої, підпунктами "в", "г", "е" пункту 1 та підпунктом "в" пункту 2 частини восьмої (крім звільнення за станом здоров`я) статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", не направляються на обстеження військово-лікарською комісією і не підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я.

Після звільнення зазначених в абзаці другому цього пункту військовослужбовців з військової служби військовий комісаріат, де вони перебувають на військовому обліку, направляє їх для проходження медичного обстеження з метою визначення придатності до військової служби.

Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, за їх бажанням можуть не направлятися на обстеження військово-лікарською комісією в разі:

звільнення у зв`язку із закінченням строку контракту;

досягнення граничного віку перебування на військовій службі, якщо вони мають право на максимальну пенсію;

досягнення граничного віку перебування в запасі, якщо вони мають право на пенсію за вислугу років;

звільнення за сімейними обставинами або з інших поважних причин.

Відповідно до п.240 Положення військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я.

Рішення про дальше проходження військової служби військовослужбовцями, які визнані обмежено придатними до проходження військової служби в мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить посада, яку займає військовослужбовець на підставі відповідних клопотань.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформляються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Відповідно до п.241 Положення військовослужбовці за наявності кількох підстав, передбачених підпунктами "а", "в" пункту 2 частини третьої, пунктами "а", "б", "в", "д" і "к" частини шостої, пунктами "а", "б", "в", "д" та "і" частини сьомої, підпунктами "а", "б" і "ґ" пункту 1 та підпунктами "а" і "б" пункту 2 частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", для звільнення можуть обрати за бажанням одну з них.

Розділом XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначені особливості проходження військової служби, служби в резерві та виконання військового обов`язку в особливий період.

Відповідно до п.260 вказаного Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України під час дії особливого періоду військовослужбовці звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною восьмою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 26-2 названого Закону.

Військовослужбовці, які перебувають на військовій службі та визнані військово-лікарською комісією непридатними до неї з виключенням з військового обліку, підлягають звільненню у відставку за станом здоров`я, а визнані тимчасово непридатними до військової служби з повторним медичним обстеженням через 6 або 12 місяців - звільненню в запас за станом здоров`я із зазначенням у наказі про звільнення, що ці особи підлягають повторному медичному обстеженню після закінчення відповідного строку.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям (п. 1.1 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України № 402).

Військово-лікарська експертиза це, в тому числі,: визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (п. 1.2 розділу I Положення № 402).

Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови) (п. 1.1 розділу ІІ Положення № 402).

Згідно п. 2 п. п. 2.1 розділу I Положення, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Згідно п. 1.2 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до п.20.4 розділу ІІ Положення № 402 за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:

"непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час";

"обмежено придатний до військової служби".

За правилами п.22.3 розділу ІІ Положення № 402 свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.

Згідно п.22.12 розділу ІІ Положення № 402 постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.

Постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно.

Якщо постанова ВЛК не реалізована та в стані здоров`я оглянутого, незалежно від терміну, за його заявою або висновками лікарів військових (цивільних) лікувальних закладів виникли зміни, то проводиться повторний медичний огляд.

Аналіз наведених правових норм діє підстави для висновку, що звільнення з військової служби за станом здоров`я проводиться на підставі наказу виключно після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я.

Виходячи в встановлених обставин справи, суд першої інстанції вірно встановив недоведеними доводи позивача про бездіяльність Військової частини-польова пошта НОМЕР_4 , яка виявилась у не направленні рапорту позивача про звільнення та постанови ВЛК про непридатність до військової служби до кадрового органу Військової частини НОМЕР_1 .

Звільнення позивача відбулось відповідно до вимог чинного законодавства без порушень спеціального законодавства в даних правовідносинах.

Відповідно, не можуть бути задоволенні позовні вимоги про зобов`язання військової НОМЕР_1 (Командування військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") внести зміни до п. 35 наказу Командування військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 43 від 26.03.2016 в частині підстав звільнення з військової служби - за станом здоров`я на підставі пп. б) п.1 ч.8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Щодо позовних вимог про виключення позивача з списків особового складу військової частини, шляхом видання відповідного наказу апеляційний суд вважає також зазначити, що відповідно до наказу командира військової частини по особовому складу від 03.04.2016 капітан ОСОБА_1 вважається таким, що з 27.02.2016 самовільно залишив частину, що свідчить про неможливість виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, тому протиправна бездіяльність у відповідача військової частини польова пошта НОМЕР_4 в даному випадку відсутня.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградський окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі № П/811/1226/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко