Справа № 820/5222/15
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2019 року

Київ

справа №820/5222/15

адміністративне провадження №К/9901/26169/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року (суддя Мельников Р.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року (судді: Старосуд М.І. (головуючий), Лях О.П., Яковенко М.М.) у справі № 820/5222/15 за позовом Державного підприємства заводу «Електроважмаш» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання дій незаконними та скасування повідомлення,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Державне підприємство завод «Електроважмаш» (далі - позивач, ДП завод «Електроважмаш») звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі - відповідач, контролюючий орган, Спеціалізована ДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС) про визнання незаконними дій контролюючого органу з винесення повідомлення від 07.05.2015 № 4217/10/28-09-40-26 та скасування повідомлення від 07.05.2015 № 4217/10/28-09-40-26.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в повідомленні від 07.05.2015 № 4217/10/28-09-40-26 вказана недостовірна інформація про наявність у ДП завод «Електроважмаш» податкового боргу у сумі 6 250,00 грн. Крім того, відповідач позбавляючи ДП завод «Електроважмаш» права на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ, посилається на наявність у позивача податкового боргу, проте пояснень і розрахунків в підтвердження наявності такого боргу відповідачем надано та зроблено не було.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано незаконними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби з винесення повідомлення від 07.05.2015 року № 4217/10/28-09-40-26. Скасовано повідомлення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 07.05.2015 року № 4217/10/28-09-40-26.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган не мав право виносити повідомлення від 07.05.2015 № 4217/10/28-09-40-26 про відсутність у позивача права на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ відповідно до статті 200 розділу V Податкового кодексу України з підстав того, що у позивача був відсутній податковий борг, у зв'язку з чим дії контролюючого органу по винесенню вказаного повідомлення є незаконними, а повідомлення від 07.05.2015 № 4217/10/28-09-40-26 є таким, що підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій Спеціалізована ДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ДП завод «Електроважмаш» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Спеціалізованою ДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС було винесено повідомлення від 07.05.2015 № 4217/10/28-09-40-26 про позбавлення ДП завод «Електроважмаш» права на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ відповідно до статті 200 розділу V Податкового кодексу України, яке мотивоване тим, що ДП завод «Електроважмаш» не відповідає критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ, визначеним пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України, а саме - у зв'язку з наявністю податкового боргу у сумі 6 250,00 грн.

Однак, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що зобов'язання з податку на транспорт у сумі 6 250,00 грн було сплачено ДП завод «Електроважмаш» раніше граничного терміну оплати на два дні, а саме - 28.04.2015, що підтверджується копією платіжного доручення № 15322. Відсутність податкового боргу підтверджується також Довідкою № 4128/10/28-09-25- 29 від 05.05.2015, наданою контролюючим органом, відповідно до якої станом на 05.05.2015 ДП завод «Електроважмаш» не має заборгованості із сплати податків, зборів, платежів. Про відсутність податкового боргу свідчить також Акт № 3293-20 від 14.05.2015, складений Індустріальною ОДПІ у м. Харкові ГУ Міндоходів.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій того, що до відповідача надійшло повідомлення від центрального органу державної податкової служби України, у якому зазначено, що платник податків - ДП завод «Електроважмаш» не має права на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ відповідно до пункту 200.18 статті 200 Податкового кодексу України, оскільки не відповідає критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування визначеним пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України, а саме - у зв'язку з наявністю у позивача податкового боргу у сумі 6 250,00 грн, тоді як відповідач не має відповідних даних для надання детального розрахунку чи пояснень в підтвердження наявності такого боргу у позивача.

8. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Пункти 14.1.18 пункту 14.1 статті 14.

Бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

10.2. Пункти 200.18, 200.19, 200.20, 200.21 статті 200.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку. Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.

Право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку мають платники податку, які відповідають одночасно таким критеріям:

не перебувають у судових процедурах банкрутства відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

юридичні особи та фізичні особи - підприємці, включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і до цього реєстру стосовно них не внесено записів про: а) відсутність підтвердження відомостей; б) відсутність за місцезнаходженням (місцем проживання); в) прийняття рішень про виділ, припинення юридичної особи, підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; г) визнання повністю або частково недійсними установчих документів чи змін до установчих документів юридичної особи; ґ) припинення державної реєстрації юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та стосовно таких осіб відсутні рішення або відомості, на підставі яких проводиться державна реєстрація припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця;

мають необоротні активи, залишкова балансова вартість яких на звітну дату за даними податкового обліку перевищує у три рази суму податку, заявлену до відшкодування, або отримали терміном на один рік від банківської установи, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, фінансову гарантію, що діє з дня подачі відповідної заявки про повернення суми бюджетного відшкодування (у разі якщо за результатами перевірки встановлено порушення норм податкового законодавства в частині зайво заявлених сум податку до бюджетного відшкодування, така фінансова гарантія має бути продовжена додатково на термін до двох років), а також: а) здійснюють операції, до яких застосовується нульова ставка (питома вага яких протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів (місяців) сукупно становить не менше 40 відсотків загального обсягу поставок (для платників податку з квартальним звітним періодом - протягом попередніх чотирьох послідовних звітних періодів) або б) здійснили інвестиції в необоротні активи у розмірах не менше ніж 3 мільйони гривень протягом останніх 12 календарних місяців. Платникам податку, які отримали право на автоматичне бюджетне відшкодування виходячи із цього критерію, сума такого відшкодування сукупно не може перевищувати суму податку, сплачену у складі вартості придбаних (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України)/споруджених необоротних активів незалежно від того, чи були вони введенні в експлуатацію;

не мають податкового боргу.

Порядок визначення відповідності платника податку критеріям, зазначеним у пункті 200.19 цієї статті, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Визначення відповідності платника податку зазначеним критеріям проводиться в автоматизованому режимі протягом 15 календарних днів після граничного терміну подачі звітності;

У разі невідповідності за висновком контролюючого органу платника податку визначеним цією статтею критеріям та відсутності в такого платника права на автоматичне бюджетне відшкодування податку контролюючий орган зобов'язаний протягом 17 календарних днів після граничного терміну подачі звітності повідомити платника податку про відповідне рішення та надати детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. Відповідне рішення може бути оскаржене платником податку у встановленому порядку. Якщо контролюючий орган у встановлений термін не надіслав платнику податку зазначеного повідомлення, вважається, що такий платник відповідає критеріям для одержання права на автоматичне бюджетне відшкодування податку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

11. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

12. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

13. У справі, що розглядається судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ДП завод «Електроважмаш» було сплачено зобов'язання з податку на транспорт у сумі 6 250,00 грн раніше граничного терміну оплати, а саме - 28.04.2015, що підтверджується копією платіжного доручення № 15322 від 28.04.2015, відсутність податкового боргу підтверджується також довідкою № 4128/10/28-09-25- 29 від 05.05.2015, наданою контролюючим органом, відповідно до якої станом на 05.05.2015 ДП завод «Електроважмаш» не має заборгованості із сплати податків, зборів, платежів. Крім того, про відсутність податкового боргу свідчить також Акт № 3293-20 від 14.05.2015, складений Індустріальною ОДПІ у м. Харкові ГУ Міндоходів.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що контролюючий орган при винесенні повідомлення від 07.05.2015 № 4217/10/28-09-40-26 про те, що платник податків - ДП завод «Електроважмаш» не має права на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ відповідно до пункту 200.18 статті 200 Податкового кодексу України, оскільки не відповідає критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування визначеним пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України, діяв всупереч та не у відповідності до вимог податкового законодавства.

14. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об'єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених відповідачем в запереченні на адміністративний позов та в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а отже і наведені контролюючим органом доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

15. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року слід залишити без задоволення.

16. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

17. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі № 820/5222/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду