Справа № 2-а-10558/11
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-10558/11

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковганич С.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

09 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2019 року (м. Тульчин) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про визнання їх дій щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати підвищення до пенсії протиправними,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області із клопотанням, в якому просив встановити відповідачу строк для подачі звіту про виконання судового рішення від 02 листопада 2011 року.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на те, що постанова Тульчинського районного суду від 02 листопада 2011 року відповідачем повністю не виконана.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого рішення. Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що встановлення зазначеного зобов'язання є правом суду, а не його обов'язком.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказані норми кореспондують положення пункту 1 частини 6 статті 246 КАС України та підпункту "ґ" пункту 4 частини 1 статті 322 цього Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної може бути встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Таким чином, зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов'язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/18826/14 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 76884200).

Під час ухвалення постанови від 02 листопада 2011 року Тульчинський районний суд Вінницької області не встановив судового контролю із поданням відповідного звіту, як і Вінницький апеляційний адміністративний суд в постанові від 27 червня 2014 року.

Також, колегія суддів зазначає, що статтею 382 КАС України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 14 травня 2018 року у справі № 820/4283/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 74002808).

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що при поданні позову ОСОБА_2 подання звіту про виконання судового рішення не вимагав, що також підтверджує відсутність підстав для задоволення такої заяви позивача.

Така позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладено в постанові Верховного Суду від 21 червня 2018 року у справі № 826/11347/14 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 74870703).

Оскільки питання про зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення не було предметом розгляду суду першої та апеляційної інстанцій і рішеннями суду не вирішувалось, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що підстави для задоволення заяви про встановлення судового контролю після набрання судовим рішенням законної сили відсутні.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки.

А відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 квітня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Боровицький О. А.