Справа № 240/206/19
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Житомир справа № 240/206/19

категорія 109020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Нагірняк М.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 15.01.2019року позовну заяву прийнято розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що 27.04.2017року звертався до Відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,0га, розташованою в межах населеного пункту села Биків Брусилівського району Житомирської області, що входить до складу Брусилівської селищної ради. Відповідач лише на повторне звернення 10.01.2019року направив Позивачу відповідь про результати розгляду такого звернення, а саме про відмову у наданні такого дозволу, зумовлену тим, що Позивачу така земельна ділянка, ніби-то, вже передана у власність.

На думку Позивача підстави, викладені у відповіді, не відповідають дійсності та вимогам Земельного кодексу України, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Зазначену у відповіді земельну ділянку Позивач отримав у власність в результаті спадкування.

Представник Відповідача, Брусилівської селищної рада Брусилівського району Житомирської області, в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що Позивачу правомірно було відмовлено в наданні такого дозволу, так як Позивачу відповідно до вимог Земельного кодексу України в 2012році вже передавалася у власність земельна ділянка саме для ведення особистого селянського господарства. На думку представника Відповідача, селищна рада відповідно до вимог п.4 ст.116 Земельного кодексу України не мала права повторно розглядати таке звернення Позивача.

За клопотанням представника Відповідача у справі була оголошена перерва для можливості надати додаткові докази, але представник Відповідача в судові засідання, призначені на 21.03.2019року та на 11.04.2019року не прибула, про наявність поважних причин таких неявок суд не повідомляла.

Позивач направив до суду клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, враховуючи доводи Позивача та представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність громадянам, в тому числі для ведення особистого селянського господарства, регулюються правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами частин другої та третьої статті 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення, окрім іншого, належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), такі землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для ведення особистого селянського господарства.

В розумінні вимог ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, окрім іншого, на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Безспірно, відповідно до вимог ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, в тому числі на умовах оренди, врегульовано правовими нормами статей 123 та 124 цього ж Кодексу.

Як зазначено в частині другій статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач заявою від 27.04.2017року звертався до Відповідача з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,0га, розташованою в межах населеного пункту села Биків Брусилівського району Житомирської області (а.с.9).

Сторонами визнається, що відповідно до положень ст.122 цього Кодексу саме до повноважень Відповідача віднесено вирішення питання про передачу цієї земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність або у користування для ведення особистого селянського господарства.

Брусилівська селищна рада Брусилівського району Житомирської області за результатами розгляду вказаного клопотання відповідно до листа від 30.05.2017року №307 повідомила Позивача про неможливість надання такого дозволу на розробку проекту землеустрою, беручи до уваги пропозицію в.о.старости вказаного села Биків. Відповідно до пояснень представника Відповідача вказане рішення було зумовлено тим, що Позивач в 2012році скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для таких цілей.

Доказів вручення (направлення) Позивачу вказаної відповіді представник Відповідача суду не надала.

З цих підстав суд враховує доводи Позивача, що таку відповідь Позивач отримав лише відповідно до листа Відповідача від 10.12.2018року, а тому вважає, що Позивачем строки звернення з даним позовом, передбачені ст.122 КАС України, не порушені (а.с.11).

Зазначені в оскаржуваному листі від 30.05.2017року №307 та в поясненнях представника Відповідача підстави для відмови в наданні такого дозволу не ґрунтуються на вимогах ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, Відповідач, як відповідний орган місцевого самоврядування, відповідно до наданих повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова норма закріплена в частині третій статті 123 Земельного кодексу України.

Тобто, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Про виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прямо зазначено в Ухвалі Конституційного Суду України " Про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України" від 29 вересня 2015 року N 44-у/2015 (Справа N 2-40/2015).

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 19.01.2016 року (справа №824/167/15-а/21-3690а15).

При дослідженні в судовому засіданні оскаржуваного рішення Відповідача встановлено, що в ньому відсутні посилання про невідповідність місця розташування земельної ділянки, зазначеної Позивачем в своєму клопотанні від 27.04.2017року:

- вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів;

- вимогам генерального плану Брусилівського району;

- вимогам іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель села Биків Брусилівського району як адміністративно-територіальної одиниці ;

- вимогам проектів землеустрою щодо впорядкування території цього ж населеного пункту, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд вважає безпідставними доводи Відповідача, наведені в судовому засіданні, щодо обґрунтування оскаржуваного рішення вимогами ч.4 ст.116 Земельного кодексу України про проведення передачі земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, лише один раз по кожному виду використання.

По-перше, в підтвердження своїх доводів представником Відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів.

По-друге, вимоги ч.4 ст.116 Земельного кодексу України підлягають застосуванню виключно при прийнятті рішення про безоплатну передачу земельної ділянку у власність громадянам, а не на стадії вирішення питання щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Одночасно суд зазначає, що надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Загальновідомо, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено в частині першій статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.97 року N 280/97-ВР (надалі - Закон N 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону N 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону N 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради.

Представником Відповідача не надано суду жодних доказів дотримання Відповідачем вказаних вимог Закону N 280/97-ВР при розгляді звернення Позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки.

Надані та досліджені судом листи від 30.05.2017року та від 10.12.2018року за підписом селищного голови не можна ототожнювати із рішенням цієї селищної ради у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради.

Крім того, суд зазначає, що аналіз положень абзацу 3 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що зацікавлена особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу протягом одного місяця від дня закінчення місячного строку з часу реєстрації клопотання у відповідному уповноваженому органі. Місячний строк, упродовж якого особа може реалізувати це право, є присічним. Відтак, нездійснення права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у цей строк призводить до припинення цього права.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.12.2018 року у справі N 509/4156/15-а (адміністративне провадження N К/9901/7504/18) та є обов'язковим для врахування судом в даній справі.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що оскаржувана відмова Брусилівської селищної рада Брусилівського району Житомирської області, викладена в листі від 30.05.2017року №307, в наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,0га, розташованої в межах населеного пункту села Биків Брусилівського району Житомирської області, винесено не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним земельним законодавством, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту та може бути поновлено виключно шляхом зобов'язання Брусилівську селищну раду Брусилівського району Житомирської області на сесії ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2017року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,0га, розташованої в межах населеного пункту села Биків Брусилівського району Житомирської області.

При цьому, суд зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для стягнення або відшкодування судових витрат у даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправну та скасувати відмову Брусилівської селищної рада Брусилівського району Житомирської області, викладена в листі від 30.05.2017року №307, в наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,0га, розташованої в межах населеного пункту села Биків Брусилівського району Житомирської області.

Зобов'язати Брусилівську селищну раду Брусилівського району Житомирської області ( 12601, смт.Брусилів Житомирської області, вул.Митрополита Ілларіона,50, ) на сесії ради розглянути заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) від 27.04.2017року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,0га, розташованої в межах населеного пункту села Биків Брусилівського району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк