Справа № 826/2455/16
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 826/2455/16

адміністративне провадження № К/9901/3023/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 826/2455/16

за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ОСОБА_8 про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Іщук І. О.) від 26 липня 2016 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Сорочко Є. О., Ганечко О. М., Коротких А. Ю.) від 18 грудня 2018 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У лютому 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), третя особа - ОСОБА_8, в якому просили:

- визнати протиправним рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова В. В. - наказ № 813 від 16 вересня 2015 року в частині:

- визнання нікчемним договору № 001-28521-200115 від 20 січня 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в доларах США, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2;

- визнання нікчемним договору № 005-28524-210115 від 21 січня 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в доларах США, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3;

- визнання нікчемним договору № 004-28570-190115 від 19 січня 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в доларах США, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4;

- визнання нікчемним договору № 007-28570-190115 від 19 січня 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в доларах США, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_2 згідно договору № 001-28521-200115 від 20 січня 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в доларах США, ОСОБА_3 згідно договору № 005-28524-210115 від 21 січня 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в доларах США, ОСОБА_4 згідно договору № 004-28570-190115 від 19 січня 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в доларах США, ОСОБА_5 згідно договору № 007-28570-190115 від 19 січня 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в доларах США, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

2. В обґрунтування позовних вимог, позивачі зазначили, що уповноваженою особою безпідставно не включено їх до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду, оскільки у відповідача були відсутні підстави для визнання нікчемними договорів банківського вкладу, укладених між ними та ПАТ «Дельта Банк».

3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2016 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

4. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3

Скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2016 року в частині позовних вимог про визнання протиправним рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. (наказ № 813 від 16 вересня 2015 року) в частині визнання нікчемним договорів № 001-28521-200115 від 20 січня 2015 року, № 005-28524-210115 від 21 січня 2015 року, № 004-28570-200115 від 19 січня 2015 року, № 007-28570-190115 від 19 січня 2015 року банківського вкладу (депозиту), укладених між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

У скасованій частині провадження у справі - закрито.

Змінено мотивувальну частину постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2016 року.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2016 року - залишено без змін.

5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 24 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2016 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року, і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

6. Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2019 року відкрито провадження за вказаною касаційною скаргою та установлено десятиденний строк з моменту отримання копії зазначеної ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.

7. Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2019 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду та призначено до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 345 КАС України.

8. Станом на 10 квітня 2019 року відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 січня 2015 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 004-28570-190115, предметом якого є залучення банком вкладу у розмірі 10000,00 доларів США строком до 19 квітня 2015 року з процентною ставкою 5,5% річних. Згідно виписки по угоді від 19 січня 2015 року, за вказаним договором банківського вкладу на користь ОСОБА_4 від ОСОБА_8 було перераховано 10000,00 доларів США.

10. 19 січня 2015 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 007-28570-190115, предметом якого є залучення банком вкладу у розмірі 10000,00 доларів США строком до 19 квітня 2015 року з процентною ставкою 5,5% річних. Згідно виписки по угоді від 19 січня 2015 року, за вказаним договором банківського вкладу на користь ОСОБА_5 від ОСОБА_8 було перераховано 10000,00 доларів США.

11. 20 січня 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 001-28521-200115, предметом якого є залучення банком вкладу у розмірі 10000,00 доларів США строком до 20 квітня 2015 року з процентною ставкою 5,5% річних. Згідно виписки по угоді від 20 січня 2015 року, за вказаним договором банківського вкладу на користь ОСОБА_2 від ОСОБА_8 було перераховано 10000,00 доларів США.

12. 21 січня 2015 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 005-28524-210115, предметом якого є залучення банком вкладу у розмірі 10000,00 доларів США строком до 21 квітня 2015 року з процентною ставкою 5,5% річних. Згідно виписки по угоді від 21 січня 2015 року, за вказаним договором банківського вкладу на користь ОСОБА_3 від ОСОБА_8 було перераховано 10000,00 доларів США.

13. 02 березня 2015 року Правління Національного банку України постановою № 150 віднесло ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних.

14. Згідно витягу з протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» від 15 вересня 2015 року та наказу уповноваженої особи застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, у тому числі договорів, укладених між позивачами та ПАТ «Дельта Банк», з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

15. 02 жовтня 2015 року Національний банк України прийняв постанову № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк». Того ж дня виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації AT «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Кадирова В. В., строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

16. Відповідно до повідомлення від 17 листопада 2015 року № 05-3119406 ОСОБА_5 повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) № 0115 від 19 січня 2015 року, укладеного між нею та ПАТ «Дельта Банк», згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

17. Відповідно до повідомлення від 18 листопада 2015 року № 05-3133681 ОСОБА_3 повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) № 005-28524-210115 від 21 січня 2015 року, укладеного між ним та ПАТ «Дельта Банк», згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

18. Відповідно до повідомлення від 18 листопада 2015 року № 05-3133754 ОСОБА_2 повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) № 001-28521-200115 від 20 січня 2015 року, укладеного між нею та ПАТ «Дельта Банк», згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

19. Відповідно до повідомлення від 18 листопада 2015 року № 05-3133794 ОСОБА_4 повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) № 004-28570-190115 від 19 січня 2015 року, укладеного між ним та ПАТ «Дельта Банк», згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

20. У зв'язку з наведеним, уповноважена особа не подала до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

21. Вважаючи протиправними дії відповідачів, позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

22. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що договори банківського вкладу (депозиту) № 001-28521-200115, № 005-28524-210115, № 004-28570-190115, № 007-28570-190115 було укладено в період дії Постанови Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», згідно якої було прийнято рішення про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. Згідно Протоколу від 15 вересня 2015 року засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної наказом уповноваженої особи Фонду № 408 від 29 травня 2015 року, керівників структурних підрозділів Банку було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вказаної вище Постановою 15 січня 2015 року, тобто до укладення договорів з позивачами.

23. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що вищезазначене підтверджує висновок уповноваженої особи Фонду про нікчемність договорів № 001-28521-200115 від 20 січня 2015 року, № 005-28524-210115 від 21 січня 2015 року, № 004-28570-190115 від 19 січня 2015 року, № 007-28570-190115 від 19 січня 2015 року.

24. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі щодо позовних вимог про визнання протиправним рішення уповноваженої особи в частині визнання нікчемними спірних договорів, виходив з того, що правочин є нікчемним з моменту його укладення відповідно до закону, а не наказу чи рішення уповноваженої особи Фонду, незалежно від того, чи проведено передбачену ч. 2 ст. 38 Закону перевірку правочинів банку із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін відповідно до вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою Фонду, що здійснює повноваження органу управління банку, спрямованим на збереження активів і документації банку та який діє у межах цієї юридичної особи. Отже, встановлена правова природа оскаржуваного наказу унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання його протиправним та скасування (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах), а тому провадження у справі підлягає закриттю.

25. Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції щодо решти позовних вимог, змінивши його мотивувальну частину, апеляційний суд виходив з того, що передбачені Законом № 4452-VI гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні ст. 2 Закону №4452-VI). Такий статус передбачає, наявність у банку вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунку або договору банківського вкладу (депозиту).

26. В порушення умов спірних договорів, поповнення вкладених (депозитних) рахунків позивачів було здійснено третьою особою - іншим клієнтом банку. У результаті перерахування третьою особою коштів на рахунки позивачів, такій особі могли бути відшкодовані кошти через позивачів Фондом у якості гарантованої суми вкладу, відтак апеляційний суд підтримав висновок уповноваженої особи про те, що спірні договори укладено для здійснення платежу з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, що підпадає під підставу нікчемності правочину, визначену п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

27. Отже, апеляційний суд, беручи до уваги нікчемність спірних договорів банківського вкладу, дійшов висновку, що позивачі не набули статусу вкладників ПАТ «Дельта Банк», оскільки зазначені договори вкладу не створюють юридичних наслідків в силу закону.

28. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що підстава, за якою спірні договори було визнано нікчемними, не визначає невідповідність договору (правочину) вимогам рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних, яке, окрім того, є банківською таємницею, а тому воно не могло бути відоме позивачам чи іншим клієнтам банку на час виникнення спірних правовідносин. Отже, мотиви суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову з підстав укладення спірних договорів у період дії постанови Національного банку України про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних є помилковими. Позов в частині зобов'язання уповноваженої особи вчинити дії не підлягає задоволенню з мотивів, викладених у рішенні суду апеляційної інстанції. Позовні вимоги, заявлені до Фонду також не підлягають задоволенню як такі, що є похідними від вимог, заявлених до уповноваженої особи, та передчасними.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

29. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

30. Зокрема, скаржник зазначив, що відповідачами не надано доказів, які б свідчили, що спірні правочини є такими, що порушують публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Також матеріали справи не містять судових рішень про визнання недійсними спірними договорів.

31. Також скаржник зазначив, що чинним законодавством не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти.

32. Крім того, скаржник зазначив, що позивачі у розумінні Закону № 4452-VI є вкладниками банку, оскільки згідно ст. 2 зазначеного Закону, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

33. Верховний Суд, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.

34. Стосовно правомірності дій уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, колегія суддів зазначає наступне.

35. Законом № 4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

36. Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

37. Згідно ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

38. Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладених позивачами договорах банківського вкладу (депозиту).

39. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

40. Згідно ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

41. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

42. Згідно п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

43. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачі уклали з ПАТ «Дельта Банк» договори банківського вкладу (депозиту) № 001-28521-200115, № 005-28524-210115, № 004-28570-190115, № 007-28570-190115 та на відповідних рахунках позивачів розміщено грошові кошти, отже, у розумінні закону, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є вкладниками.

44. Укладення вказаних договорів та зарахування коштів на рахунки відбулось до початку віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (02 березня 2015 року).

45. Отже, вклади розміщено на рахунках ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивачі підпадають під дію гарантій відшкодування коштів за вкладами на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивачів до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до норм Закону № 4452-VI.

46. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а (провадження № 11-886апп18).

47. Щодо доводів уповноваженої особи про нікчемність договорів банківського вкладу (депозиту) укладених між позивачами та ПАТ «Дельта Банк», колегія суддів зазначає, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до зазначених договорів банківського вкладу (депозиту), оскільки на підставі цих договорів у позивачів не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови договорів не передбачають обов'язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачам.

48. Отже, колегія суддів доходить висновку, що позивачі є особами, які набули право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивачів, як вкладників банків, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов'язання уповноваженої особи подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

49. Щодо позовних вимог про зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення гарантованих державою виплат за вкладами та вживає заходів щодо таких виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

50. Отже, оскільки уповноваженою особою Фонду не було включено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до переліку вкладників, відповідно, у Фонду не виникло обов'язку щодо включення їх до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та вжиття відповідних заходів щодо такого відшкодування, а розв'язання спору на майбутнє чинним законодавством не передбачено.

51. Отже, зазначені позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволенню не підлягають з огляду на їх передчасність.

52. Щодо позовних вимог про визнання протиправним рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. (наказ № 813 від 16 вересня 2015 року) в частині визнання нікчемним договорів № 001-28521-200115 від 20 січня 2015 року, № 005-28524-210115 від 21 січня 2015 року, № 004-28570-190115 від 19 січня 2015 року, № 007-28570-190115 від 19 січня 2015 року банківського вкладу (депозиту), укладених між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, колегія суддів зазначає наступне.

53. Згідно ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов'язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

54. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

55. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Дельта Банк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

56. Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 819/353/16 від 04 липня 2018 року.

57. Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

58. Отже, права позивачів в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

59. Встановлена правова природа зазначено наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочинів за договорами банківського вкладу (депозиту), укладених між позивачами та ПАТ «Дельта Банк», відтак не може бути розглянуто у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах), а тому колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про закриття провадження у цій частині адміністративної справи.

60. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

61. Враховуючи вищевикладене, а також встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи, Суд вважає, що судові рішення суду першої та апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання уповноваженої особи подати до Фонду додаткову інформацію про позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду, слід скасувати і ухвалити нове рішення в цій частині позовних вимог про задоволення адміністративного позову. В решті, рішення судів попередніх інстанції, слід залишити без змін.

62. Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що для виконання судового рішення не має значення, яка саме особа є уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», адже усі особи, що призначені на цю посаду у встановленому законом порядку, повинні виконати судове рішення. Тому немає необхідності зазначати прізвище цієї особи у резолютивній частині судового рішення

63. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

64. Враховуючи, що згідно ст. ст. 2 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, колегія суддів доходить висновку про стягнення судових витрат з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

65. Отже, Суд вважає необхідним стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 судовий збір сплачений за подання позовної заяви, апеляційної скарги та касаційної скарги пропорційно до задоволених позовних вимог, згідно квитанцій, наявних у матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 341, 345, 349, 351, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2016 року у справі № 826/2455/16 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, скасувати і ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в доларах США № 001-28521-200115 від 20 січня 2015 року.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в доларах США № 005-28524-210115 від 21 січня 2015 року.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в доларах США № 004-28570-190115 від 19 січня 2015 року.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в доларах США № 007-28570-190115 від 19 січня 2015 року.

В решті постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 40 коп.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3) судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 40 коп.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4) судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 40 коп.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 5677 (п'ять тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 36 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб