Справа № 1340/4847/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1614/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року (суддя - Брильовський Р.М., час ухвалення - 14:54, місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту - 21.12.2018 р.),

в адміністративній справі №1340/4847/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Львівській області,

про визнання протиправним і скасування наказу,

встановив:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: 1) визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Держпраці у Львівській області №598-к від 09.10.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2».

Відповідач Головне управління Держпраці у Львівській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держпраці у Львівській області від 09.10.2018 року №598-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2».

З цим рішенням суду першої інстанції від 13.12.2018 року не погодився відповідач Головне управління Держпраці у Львівській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є незаконним та необгрунтованим, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позивач ОСОБА_2 як начальник одного із структурних підрозділів Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Львівській області, відповідно до наказу №129-ОД від 27.08.2018 року, був відповідальний за забезпечення своєчасного подання звітної інформації про заходи контролю за додержанням законодавства про працю щомісячно до 3 числа місяця наступного за звітним. Зокрема, звітна інформація за серпень 2018 року мала бути подана до 03.09.2018 року. Однак, матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що інформацію до відділу організаційно-аналітичного забезпечення, ним було подано лише 11.09.2018 року. Вказує апелянт, що пунктом 5 наказу Управління від 01.02.2018 року № 19-ОД (в редакції наказу від 27.08.2018 року № 129-ОД) чітко визначено коло посадових осіб Управління, відповідальних за його виконання. Крім цього, позивач був особисто ознайомлений з наказом Управління від 27.08.2018 року № 129-ОД. Також, звертає увагу апелянт на те, що ОСОБА_2 було притягнено до дисциплінарної відповідальності не за нездійснення ним контролю за виконанням наказу від 27.08.2018 року в цілому, а за неналежне виконання його безпосередніх посадових обов'язків, передбачених, зокрема, посадовою інструкцією. Зазначає апелянт, що з аналізу змісту ст. 65, 66 Закону України «Про державну службу», до яких відсилає оскаржений наказ №598-квід 09.10.2018 року, видно, що до позивача було застосовано саме той вид дисциплінарного стягнення (догана), який відповідає вчиненому ним проступку. Також вважає апелянт, що відповідачем було дотримано всіх передбачених Законом України «Про державну службу» гарантій державного службовця при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності. Також, статтею 75 Закону України «Про державну службу» не конкретизовано в якій формі та у який саме спосіб керівник має запропонувати державному службовцю надати відповідні пояснення. При цьому, позивачу роз'яснювалось його право ознайомитись з матеріалами дисциплінарної справи та надати письмові пояснення на ім'я суб'єкта призначення. Таким чином, вважає апелянт, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани ОСОБА_2 накладено правомірно, а оскаржений наказ Головного управління Держпраці у Львівській області №598-квід 09.10.2018 року є законним та обгрунтованим.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 13.12.2018 р. та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_2 подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду від 13.12.2018 року - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Львівській області №249-к від 25.05.2018 року призначений на посаду начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Львівській області з випробувальним терміном шість місяців, як переможець конкурсу на цю посаду (а.с. 16 Т.1).

Наказом Головного управління Держпраці у Львівській області №598-к від 09.10.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2», оголошено догану ОСОБА_2 - начальнику відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Львівській області, відповідно до статей 147-149 КЗпП України, статей 65, 66 закону України «Про державну службу», Правил внутрішнього службового розпорядку працівників Головного управління Держпраці у Львівській області №1 від 31.03.2017 р., за неналежне виконання посадових обов'язків, в частині невчасного подання повної, достовірної, якісної звітної інформації (а.с. 17 Т.1).

Суд апеляційної інстанції вважає об'єктивними та обгрунтованими висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу №598-к від 09.10.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2», з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини щодо проходження публічної служби, зокрема в органах Держпраці, врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Нормами спеціального законодавства є, зокрема, Закон України «Про державну службу», який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби.

Так, відповідно до ст.8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов'язаний, серед іншого, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.64 вказаного Закону, за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 65 цього Закону передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарним проступком є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.66 Закону України «Про державну службу», до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби. У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок та має бути здійснене із обов'язковим врахуванням принципу індивідуалізації покарання.

Також, при виборі виду стягнення, яке може бути застосоване у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених, зокрема, пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», суб'єкт призначення або керівник державної служби має виходити із того, що догана в даному випадку є видом суворого стягнення, що застосовується до державного службовця.

Судом першої інстанції вірно враховано, що для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об'єкту, об'єктивної сторони, суб'єкта, суб'єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Крім цього, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв'язок між ними і поведінкою правопорушника.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, з урахуванням наступного.

З матеріалів справи видно, що на виконання вимог доручення Державної служби України з питань праці від 29.01.2018 року №647/1/9-ДП-18 (а.с. 83, 84 Т.1), Головним Управлінням Держпраці у Львівській області видано наказ від 01.02.2018 року №19-ОД «Про відповідальних осіб та особисту відповідальність за дотримання термінів подачі звітної інформації», пунктом 5 якого визначено начальнику управління з питань праці (Єзерська О.), начальникам відділів Управління з питань праці (Герей Р., Шадзевич О., Лєсна Л., Кузів В.), завідувачу сектором звернень громадян та доступу до публічної інформації (Чучман В.) забезпечити надання повної, достовірної, якісної інформації про заходи контролю за додержанням законодавства про працю, здійснені інспекторами праці Головного управління Держпраці у Львівській області та органів місцевого самоврядування та повної, достовірної, якісної інформації про роботу проведену інспекторами праці Головного управління Держпраці у Львівській області у відділ організаційно-аналітичного забезпечення (а.с. 37-40 Т.1).

У подальшому, наказом ГУ Держпраці у Львівській області №129-ОД від 27.08.2018 року внесено зміни до наказу від 01.02.2018 року №19-ОД, зокрема, пункт 5 цього наказу викладено в наступній редакції: «Начальникам структурних підрозділів Управління з питань праці та керівникам структурних підрозділів (Децик О.А. та Чучман В.Я.) забезпечити надання повної, достовірної, якісної інформації про заходи контролю за додержанням законодавства про працю, здійснені інспекторами праці в звітному періоді та іншої звітної інформації, облік якої належить до компетенції структурних підрозділів, головному спеціалісту відділу організаційно-аналітичного забезпечення Н.Василишин для узагальнення». Термін виконання: щомісячно до 3 числа місяця наступного за звітним (а.с. 41, 42 Т.1).

Також, матеріалами справи, зокрема матеріалами дисциплінарної справи №60 щодо ОСОБА_2 (а.с. 166-201 Т.1), підтверджено, що підставою для відкриття дисциплінарного провадження відносно позивача відповідно до наказу начальника Головного управління Держпраці у Львівській області №518-к від 12.09.2018 р. (а.с. 26, 174 Т.1), стала службова записка начальника відділу організаційно-аналітичного забезпечення від 07.09.2018р. №8220/1 (а.с. 21, 168 Т.1), з урахуванням протоколу Апаратної наради від 10.09.2018 р., у зв'язку з невиконанням наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 01.02.2018р. №19-ОД «Про відповідальних осіб та особисту відповідальність за дотримання термінів подачі звітної інформації» (зі змінами від 27.08.2018 №129-ОД) в частині не подання, в терміни, звітної інформації, що призвело до невчасного подання звітної інформації до Державної служби України з питань праці, щодо позивача - начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів (а.с. 22-25, 169-171 Т.1).

Поданням від 05.10.2018 року дисциплінарна комісія Управління запропонувала керівнику розглянути питання про застосування щодо позивача ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани (а.с. 91 Т.1).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що притягненню до дисциплінарної відповідальності повинен передувати певний проступок, який з урахуванням ступеня тяжкості та всіх обставин має своїм наслідком певний вид дисциплінарного стягнення, але в будь-якому разі проступок повинен бути вчинений саме особою, яка притягається до дисциплінарної відповідальності.

З цього приводу суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що пунктом 5 наказу від 01.02.2018 року №19-ОД «Про відповідальних осіб та особисту відповідальність за дотримання термінів подачі звітної інформації», було визначено забезпечити надання повної, достовірної, якісної інформації про заходи контролю за додержанням законодавства про працю, здійснені інспекторами праці Головного управління Держпраці у Львівській області та органів місцевого самоврядування та повної, достовірної, якісної інформації про роботу проведену інспекторами праці Головного управління Держпраці у Львівській області у відділ організаційно-аналітичного забезпечення, щомісячно до 5 числа місяця наступного за звітним, таким особам як начальнику управління з питань праці (Єзерська О.), начальникам відділів Управління з питань праці (Герей Р., Шадзевич О., Лєсна Л., Кузів В.), завідувачу сектором звернень громадян та доступу до публічної інформації (Чучман В.).

Наказом ГУ Держпраці у Львівській області №129-ОД від 27.08.2018 року про внесення змін до наказу від 01.02.2018 року №19-ОД, було визначено забезпечити надання повної, достовірної, якісної інформації про заходи контролю за додержанням законодавства про працю, здійснені інспекторами праці в звітному періоді та іншої звітної інформації, облік якої належить до компетенції структурних підрозділів, головному спеціалісту відділу організаційно-аналітичного забезпечення Н.Василишин для узагальнення, щомісячно до 3 числа місяця наступного за звітним, таким особам як начальникам структурних підрозділів Управління з питань праці та керівникам структурних підрозділів (Децик О.А. та Чучман В.Я.).

Контроль за дотриманням цього наказу від 27.08.2018 року №129-ОД було покладено на першого заступника начальника начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Грицак О., на час її відсутності - на заступника начальника Стецько А..

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що апелянтом не спростовано того, що про необхідність виконання п.5 наказу №19-ОД від 01.02.2018р. (із змінами від 27.08.2018 №129-ОД), позивач ОСОБА_2 дізнався за результатами проведення 10.09.2018 р. апаратної наради, після чого вжив невідкладних заходів до виконання вимог цього наказу та 11.09.2018 року подав необхідну інформацію в повному та достовірному обсязі.

При цьому, немає доказів того, що позивач взагалі був ознайомлений із наказом №19-ОД від 01.02.2018 року, до якого були внесені зміни наказом №129-ОД. від 27.08.2018 року.

Таким чином, безпідставним є твердження апелянта про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, у зв'язку з тим, що він порушив вимоги наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 27.08.2018 року №129-ОД.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч.1, ч.2 ст. 74 Закону України «Про державну службу», дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Частиною 2 статті 77 цього Закону передбачено, що у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Вимагає зазначення у рішенні виду дисциплінарного проступку і його юридичної кваліфікації.

Таким чином, зазначення в рішенні про притягнення до дисциплінарної відповідальності конкретного пункту частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» дозволяє чітко визначити як кваліфікував дії чи бездіяльність державного службовця саме той орган (посадова особа), який прийняв рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також перевірити правильність застосування до державного службовця певного виду стягнення.

Крім цього, обрання того чи іншого виду стягнення передбаченого ст.66 Закону України «Про державну службу» безпосередньо залежить від того, який саме дисциплінарний проступок допущений державним службовцем.

Однак, оскаржений наказ Головного управління Держпраці у Львівській області №598-к від 09.10.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2» містить загальне посилання на ст.65 Закону України «Про державну службу», без зазначення конкретного пункту частини другої цієї статті та виду дисциплінарного проступку.

Також, в оскарженому наказі №598-к від 09.10.2018 року не зазначено суті вчиненого порушення, тобто яку саме звітну інформацію не подав позивач вчасно, в чому конкретно виразилося неналежне виконання посадових обов'язків позивачем.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм, на які посилається відповідач при обранні виду дисциплінарного стягнення, не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку не може вважатися належною юридичною кваліфікацією.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки суду першої інстанції про недоведеність факту неналежного виконання позивачем своїх посадових обов'язків та відсутність в діях позивача підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, доводами апелянта не спростовано.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року в адміністративній справі №1340/4847/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 12.04.2019 року