Справа № 300/216/19
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" квітня 2019 р. справа №300/216/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - Гундяка В.Д.
секретар судового засідання Бунич Т.В.,
за участю: представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3,
представника третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 ОСОБА_6 І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_7 до Державного реєстратора ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визнання протиправними та скасування рішень, -
В С Т А Н О В И В:
29.01.2019 року ОСОБА_7 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення вимог чинного законодавства України державним реєстратором ОСОБА_2 ОСОБА_9 селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області протиправно винесені рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_10, номер запису про право власності 29610172, ОСОБА_4, номер запису про право власності 29610368, ОСОБА_5, номер запису про право власності 29609906, ОСОБА_11, номер запису про право власності 29610549 по 1/6 частці на квартиру АДРЕСА_1 та які слід скасувати.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року у даній адміністративній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 22.03.2019 року до участі у даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_3 Теодозіїну, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року в задоволені клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів відмовлено.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Суду пояснив, що відповідачем в порушення Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 року за №1127 незаконно зареєстровано право власності по 1/6 частці квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11, оскільки у державного реєстратора під час такої реєстрації були відсутні оригінал свідоцтва про право власності та технічний паспорт на вказану квартиру. Зазначив, що позивач є власником всієї квартири, що підтверджується копією свідоцтва на право власності та заповіту від 18.04.2014 року. Окрім цього державним реєстратором не перевірено повноваження осіб, які подали документи. Таким чином відповідачем грубо порушено процедуру проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а тому оскаржувані рішення слід скасувати.
Відповідач в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечила, суду пояснила, що оскаржувані рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства України, на підставі оригіналу інвентаризаційної довідки №11 від 02.02.3018 року, копії свідоцтва про право власності від 24.03.1994 року та відповідних довіреностей на представництво інтересів. Зазначила, що відповідно до пункту 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 року за №1127 у разі втрати свідоцтва про право власності на нерухоме майно державна реєстрація може проводиться на підставі документів на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), що і було зроблено в даному випадку. Окрім цього вказала, що у поданих документах були відомості про технічні характеристики обєкта приватизації, а тому відсутній обовязок заявника подавати технічний паспорт і реєстрація можлива без такого документа. Тому заявлені вимоги є безпідставними, а оскаржені рішення прийняті державним реєстратором законно.
Третя особа ОСОБА_3 та представник третіх осіб в судовому засіданні суду пояснили, що оригінал свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 знищений позивачем, а право власності третіх осіб на 4/6 часки вказаної квартири підтверджується довідкою №11 від 02.02.2018 року Івано-Франківського бюро технічної інвентаризації та копією свідоцтва на право власності.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши вступні слова представника позивача, відповідача, третьої особи та представника третіх осіб, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає з наступних мотивів.
Судом встановлено, що 17.12.2019 року ОСОБА_3 Теодозіїна, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_11 звернулись до державного реєстратора ОСОБА_2 із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1.
До вказаної заяви було подано: оригінал довідки №11 від 02.02.3018 року Івано-Франківського бюро технічної інвентаризації, копію свідоцтва про право власності від 24.03.1994 року виданого Рожнятівським управлінням житлово-комунального господарства, згідно рішення виконкому Рожнятівської сільської ради №59 від 22.12.1993 року, довіреності №303 від 21.03.2018 року та №370 13.04.2018 року.
На підставі вказаних документів державним реєстратором ОСОБА_2 ОСОБА_9 селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області 22.12.2018 року проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно на заміну втраченого свідоцтва та винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44784735 від 22.12.2018 року, за ОСОБА_10, номер запису про право власності 29610172, ОСОБА_4, номер запису про право власності 29610368, ОСОБА_5, номер запису про право власності 29609906, ОСОБА_11, номер запису про право власності 29610549 по 1/6 частки на квартиру АДРЕСА_2.
За наслідками судового розгляду суд погоджується з оскарженими рішеннями державного реєстратора з огляду на нижчевикладене.
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На спірні правовідносини, які виникли між сторонами з приводу реалізації відповідачем своїх функцій у державної реєстрації права власності на нерухоме майно, в першу чергу поширюються вимоги Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року №1952-VI (надалі Закон №1952-VI), який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.
Статтею 18 Закону №1952-VI встановлено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Відповідно до статті 27 Закону №1952-VI державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
Згідно частини 2 статті 18 Закону №1952-VI перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМУ від 25.12.2015 року за №1127 (надалі Порядок 1127), визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.
Як встановлено судом 22.12.2018 року державним реєстратором за ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11 зареєстровано право власності на заміну втраченого свідоцтва про право власності від 24.03.1994 року, виданого Рожнятівським управлінням житлово-комунального господарства, згідно рішення виконкому Рожнятівської сільської ради №59 від 22.12.1993 року.
Відповідно до пункту 53 Порядку 1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на обєкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у звязку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації).
У разі наявності в заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія.
Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав на підставі таких документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, або на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), з обовязковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа.
Так в судовому засіданні встановлено, що вказана реєстрація права власності була проведена на підставі копії згаданого свідоцтва про право власності від 24.03.1994 року і оригіналу довідки №11 від 02.02.2018 року Івано-Франківського бюро технічної інвентаризації, відповідно до яких за ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11 було зареєстровано право власності по 1/6 частки на квартиру АДРЕСА_1.
Таким чином відповідно до приписів пункту 53 Порядку 1127, у звязку з втратою заявниками документів на право власності, відповідачем на підставі поданих документів було встановлено зареєстроване право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 за вищезгаданими громадянами і зазначено у Державному реєстрі прав про втрату правовстановлюючого документа на квартиру, а тому твердження представника позивача про порушення процедури проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно у звязку з відсутністю оригіналу свідоцтва про права власності є безпідставним.
Також безпідставним є посилання представника позивач на те, що державна реєстрація права власності реєстратором протиправно проведена без технічного паспорта з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 58 Порядку 1127 для державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного обєкта, також подається технічний паспорт на такий обєкт.
У відповідності до поданої заявниками довідки №11 від 02.02.3018 року Івано-Франківського бюро технічної інвентаризації станом на 24.03.1994 року загальна площа квартири АДРЕСА_1 становить 49,5 кв.м, житлова 36,2 кв.м, матеріали стін цегла. Також загальна площа квартири в розмірі 49,5 кв.м підтверджується копією свідоцтва про право власності від 24.03.1994 року.
З огляду на вказане, оскільки у довідці №11 від 02.02.2018 року Івано-Франківського бюро технічної інвентаризації та копії свідоцтва про право власності від 24.03.1994 року містяться відомості про технічні характеристики обєкта реєстрації, у заявників відсутній обовязок подання технічного паспорта, а проведення державної реєстрації права власності можливе без такого документа.
Окрім цього відповідно до вказаної довідки станом на 02.02.2018 року технічну інвентаризацію не проведено у звязку із відсутнім доступом до квартири.
Так згідно наданих пояснень в судовому засіданні представником третіх сторін, позивачем не було надано доступу працівникам Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації для проведення замірів вказаної квартири.
Окрім цього суд зазначає, що заяви про державну реєстрацію права та їх обтяжень від 17.12.2018 року від ОСОБА_4 та ОСОБА_11 були подані ОСОБА_3 Теодозіїною на підставі довіреності №303 від 21.03.2018 року та ОСОБА_5 на підставі довіреності №370 від 13.03.2018 року, відповідно.
Згідно статті 244 Цивільного кодексу України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.
Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Відповідно до вказаних довіреностей уповноважені особи мають право представляти інтереси своїх довірителів, серед іншого, в державних реєстраційних органах та подавати від їх імені заяви будь-якого змісту, документи (в тому числі одержувати правовстановлюючі документи), розписуватись за них, одержувати документи, а також виконувати всі дії в межах, та обсязі, передбачених чинним законодавством України для такого роду уповноважень. Чинне законодавство України не містить вимог щодо обовязковості зазначення в довіреності конкретних заяв чи реалізації повноважень у певних правовідносинах, в тому числі і щодо реєстрації нерухомого майна, а тому твердження представника позивача про те, що у представників заявників не має повноважень подавати документи для державної реєстрації права власності є безпідставним.
Таким чином на переконання суду державним реєстратором ОСОБА_2І було повністю дотримано процедуру процедури проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно та правомірно винесені рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Враховуючи вищевикладене позовні вимоги є необґрунтованими у звязку з чим у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
На підставі статті 129-1 Конституції України, статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, пунктів 53, 58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, керуючись статтями 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
в задоволенні позову відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_7, ідентифікаційний код 195862388, вул. Шевченка, буд.228,с. Липовиця,Рожнятівський район, Івано-Франківська область,77653

відповідач: Державний реєстратор ОСОБА_2, вул. 22 Січня, буд.85, смт. Брошнів-Осада, Рожнятівський район, Івано-Франківська область,77611

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

ОСОБА_3, вул. Хмельницького, буд.30, смт. Рожнятів, Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77600;

ОСОБА_4, вул. Хмельницького, буд.30, смт. Рожнятів, Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77600;

ОСОБА_5, вул. Хмельницького, буд.30, смт. Рожнятів, Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77600;

ОСОБА_8 вул. Грушевського, буд.36, с. Задубрівці, Снятинський район, Івано-Франківська область, 78331.

Рішення складене в повному обсязі 10.04.2019 року.

Суддя /підпис/ ОСОБА_12