Справа № 813/1922/18
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2753/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фармекс» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року про закриття провадження, ухвалену суддею Костецьким Н.В. у м. Львові о 10 год. 19 хв. у справі № 460/2610/18 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фармекс» до державного реєстратора Мостиської районної державної адміністрації Приймак Галини Романівни, Мостиської районної державної адміністрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування», товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВО ЛЗА» та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного підприємства «Мібул» про визнання дій протиправними, скасування реєстраційного запису,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить суд визнати протиправними дії державного реєстратора Мостиської районної державної адміністрації Приймак Галини Романівни щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційного запису від 28.02.2018 року № 4000687 щодо прийняття засновниками (учасниками) приватного підприємства «Фірма «Галич-кабель» рішення щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації; скасувати реєстраційний запис від 28.02.2018 року № 4000687.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між ТзОВ «Фармекс» (продавець) та ПП «Фірма «Галич-кабель» (ПП «Мібул») (покупець) укладено договір купівлі продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року, відповідно до умов якого ТзОВ «Фармекс» передає у власність ПП «Фірма «Галич-кабель», а ПП «Фірма «Галич-кабель» приймає у власність нежитлові приміщення, позначені на плані літ. Е-4, літ -А, які знаходяться за адресою м. Львів. вул. Шевченка, 321 та зобов'язується сплатити продавцю за вищевказані нежитлові приміщення грошові кошти в сумі, встановленою договором.

Між ТзОВ «Фармекс» (іпотекодержатель) та ПП «Фірма «Галич-кабель» (іпотекодавець) 12.01.2016 року укладено договір іпотеки, відповідно до п. 1.1 даного договору, цей договір іпотеки забезпечує виконання зобов'язань іпотекодавця та вимог іпотекодержателя, які виникають з договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016 року.

28.02.2018 року державним реєстратором при Мостиській районній державній адміністрації Львівської області Приймак Іриною Романівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено рішення засновників (учасників) ПП «Фірма «Галич-кабель» щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації № 4000687.

Позивач вважає, що державним реєстратором порушено порядок реєстрації припинення юридичної особи, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо строків повідомлення про прийняте рішення, нотаріального посвідчення справжності підписів на такому рішенні тощо.

Позивач вважає, що припинення юридичної особи ПП «Фірма «Галич-кабель» завдасть шкоди його матеріальним інтересам та створить перешкоди для виконання взятих на себе ПП «Фірма «Галич-кабель» зобов'язань за договорами купівлі-продажу та іпотеки.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року провадження в цій справі закрито з мотивів непідсудності справи адміністративним судам.

Не погодившись із ухвалою суду, її оскаржив позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Фармекс», яке просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду у суд першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права та виходить з тих мотивів, що суд першої інстанції невірно розтлумачив характер заявлених вимог як приватноправових, чим констатував відсутність публічно-правового спору.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено те, що 28.02.2018 року державним реєстратором при Мостиській районній державній адміністрації Львівської області Приймак Іриною Романівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено рішення засновників (учасників) ПП «Фірма «Галич-кабель» щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації № 4000687.

Оскарження ТзОВ «Фармекс» цього рішення державного реєстратора пов'язане з недотримання цим суб'єктом встановленого законом порядку проведення такої реєстрації.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що характер спірних правовідносин свідчить про майновий, а не публічно-правовий інтерес позивача, пов'язаний з виконанням договору купівлі-продажу та іпотеки.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на момент подання позовної заяви) (далі - КАС України) визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до частини другої статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Виходячи з суті визначення справи адміністративної юрисдикції даного в пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовий спір є видом правового спору, для якого характерні наступні ознаки:

- спір виникає з публічно-правових відносин;

- сторонами спору є суб'єкти публічно-правових відносин, серед яких особливим правовим статусом наділені органи публічної адміністрації;

- сфера виникнення спору зумовлена реалізацією публічного інтересу;

- предметом спору є рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів публічно-правових відносин, які порушують або можуть порушити права, свободи та інтереси інших суб'єктів..

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Отже, наявність у правовідносинах лише суб'єкта владних повноважень не є визначальною ознакою для віднесення спору до публічно-правового. Необхідним у таких правовідносинах є й наявність публічного інтересу.

Так, ТзОВ «Фармекс» оскаржило до адміністративного суду дії суб'єкта владних повноважень - державного реєстратора, пов'язані з реєстрацією припинення юридичної особи ПП «Фірма «Галич-кабель», посилаючись при цьому на недотримання суб'єктом владних повноважень встановленого законом порядку проведення такої реєстрації.

Однак, з висловлених позивачем у ході розгляду справи мотивів звернення до суду видно, що незаконність, на думку позивача, реєстрації таких змін пов'язана з обмеженням права ТзОВ «Фармекс» щодо заявлення відповідних кредиторських вимог до ПП «Фірма «Галич-кабель» у строки, які встановлені частиною 5 статті 105 Цивільного кодексу України. Тобто, звернення ТзОВ «Фармекс» до суду із цим позовом викликане необхідністю захисту його прав не у сфері публічно-правових відносин, а його майнових прав, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції, ураховуючи суть спірних правовідносин та їх суб'єктний склад, дійшов правильного висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення в порядку господарського судочинства.

Аналогічну правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 805/4506/16.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фармекс» залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року про закриття провадження в справі № 813/1922/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник
Повний текст виготовлено 11.04.2019 року