Справа № 560/263/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/263/19
РІШЕННЯ

іменем України

08 квітня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області до Соколівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Хмельницької обласної ради про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Соколівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Хмельницької обласної ради з позовною заявою, в якій просить стягнути капіталізовані платежі в сумі 182965,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Соколівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Хмельницької обласної ради з 18.06.2018 перебуває в стані припинення.

На обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області перебуває одна особа, якій призначено страхову виплату згідно чинного законодавства. Для продовження страхових виплат потерпілим протягом їх життя, повинна бути проведена капіталізація платежів. Загальна сума платежів, що підлягає капіталізації для розрахунку з потерпілою становить 182965,94 грн.

Ухвалою суду від 05.09.2018 відкрите провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Відповідач у наданий судом термін не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву.

Дослідивши, докази, якими сторони обґрунтовують свої позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Соколівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Хмельницької обласної ради з 18.06.2018 перебуває в стані припинення, відомості про правонаступника відповідача у записі відсутні.

Однак, на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області перебуває одна особа, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка отримала травму внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався 19.01.2005 та підтверджується актом про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом форми Н-1 від 27.01.2005, (право отримання страхових виплат підтверджується довідкою МСЕК серія 2-18 АИ №054682 від 25.01.2006).

Згідно з постановою "Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2018 №2211/87/87/12 від 15.03.2018 Фонду соціального страхування від нещасних випадів на виробництві та професійних захворювань Потерпіла ОСОБА_1 з 03.08.2005 має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, внаслідок чого йому встановлена стійка втрата професійної працездатності 20% безстроково.

На підставі даних постанов позивач призначив та виплачує потерпілій особі ОСОБА_1 належні суми страхового відшкодування як особі, яка має право на страхові виплати у зв'язку з втратою працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.06.2018 було внесено запис, що Соколівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Хмельницької обласної ради перебуває в стані припинення.

Після публікації вищезазначеного запису та у зв'язку із припиненням відповідачем діяльності, позивачем здійснено розрахунок сум капіталізованих платежів на суму 182965,94 грн.

Позивач на адресу відповідача 14.11.2018 була направлена заява про визнання грошових вимог, що складається з капіталізованих платежів в сумі 182965,94 грн.

Оскільки відповідач грошові вимоги Фонду по капіталізації не сплатив, позивач звернуся до суду з даним позовом.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за №765 (далі - Порядок №765).

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон).

Згідно з статтею 3 Закону соціальне страхування здійснюється за принципами: 1) законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; 2) обов'язковості страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом; 3) державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав; 4) обов'язковості фінансування Фондом витрат, пов'язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом; 5) формування та використання страхових коштів на засадах солідарності та субсидування; 6) диференціації розміру виплати допомоги залежно від страхового стажу; 7) диференціювання страхового тарифу з урахуванням умов і стану безпеки праці, виробничого травматизму та професійної захворюваності на кожному підприємстві; 8) економічної заінтересованості суб'єктів страхування в поліпшенні умов і безпеки праці; 9) цільового використання коштів соціального страхування; 10) відповідальності роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Положеннями статті 4 Закону визначено, що страхування від нещасного випадку здійснюється Фондом соціального страхування України, який є некомерційною самоврядною організацією.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 11 Закону джерелами формування коштів Фонду, крім іншого, є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку №765 капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Встановлений Кабінетом Міністрів України порядок надходження до Фонду капіталізованих платежів у випадках ліквідації страхувальників (суб'єктів підприємницької діяльності) означає, що у разі припинення страхувальник, який у процесі своєї діяльності заподіяв шкоду життю чи здоров'ю працівників зобов'язаний внести до Фонду належну таким працівникам грошову суму з урахуванням заборгованості за попередні роки та потреби у майбутніх виплатах. Визначення механізму надходження таких платежів дає змогу Фонду забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання на підприємствах, які ліквідовані без правонаступника.

Таким чином, наведеними нормами передбачено обов'язок страхувальника проводити капіталізацію платежів для продовження страхових виплат непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого від нещасного випадку на виробництві та мали право на одержання від нього утримання, а також дітям потерпілого, народженим після його смерті.

За змістом пункту 3 Порядку №765 капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Згідно наявному у матеріалах справи розрахунку, загальна потреба в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілими складає 182965,94 грн.

Оскільки капіталізовані платежі сплачені не були, тому вони підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку.

Як вже наголошувалось судом, джерелами формування коштів Фонду (крім інших) є страхові внески страхувальників та застрахованих осіб, капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку.

Відповідно до статті 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу - щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Згідно з частиною 3 статті 110 Цивільного кодексу України якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Частиною 2 статті 1205 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним у статті 1200 цього Кодексу мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що капіталізація платежів здійснюється у всіх випадках ліквідації юридичної особи, а не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин слід застосовувати приписи пункту 5 частини 1 статті 11 Закону.

Заявлена позивачем сума платежів, яка підлягає капіталізації підтверджується розрахунками потреби в капіталізації коштів та іншими матеріалами справи.

На момент розгляду справи в суді сума капіталізованих платежів у розмірі 182965,94 грн. відповідачем не сплачена.

Враховуючи наведене вище суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми капіталізованих платежів у розмірі 182965,94 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати суми капіталізованих платежів не надав, проти позову не заперечив.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області до Соколівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Хмельницької обласної ради про стягнення капіталізованих платежів в сумі 182965,94 грн. в повному обсязі.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області до Соколівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Хмельницької обласної ради про стягнення капіталізованих платежів - задовольнити.

Стягнути з Соколівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Хмельницької обласної ради на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області 182965 (сто вісімдесят дві тисячі дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 94 коп. капіталізованих платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08 квітня 2019 року

Позивач:Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області (вул. Проскурівська, 18, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 41316723)
Відповідач:Соколівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Хмельницької обласної ради (с. Соколівка, Ярмолинецький район, Хмельницька область, 32153 , код ЄДРПОУ - 23563697)

Головуючий суддя В.В. Матущак