Справа № 480/4826/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 р. Справа № 480/4826/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

представника позивача - Садикова В.В.,

представника відповідача - Щерби Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Виробничо-енергетична компанія "Сумигазмаш" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Виробничо-енергетична компанія «Сумигазмаш» (далі - позивач, ПрАТ «ВЕК «Сумигазмаш») звернулося до суду з позовною заявою до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - відповідач, НКЦПФР, Комісія), в якій просило визнати протиправними та скасувати постанови відповідача від 13.12.2018:

1) №751-СХ-4-Е, якою до позивача застосовано санкцію у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400,00грн.;

2) №752-СХ-4-Е, якою до позивача застосовано санкцію у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400,00грн.;

3) №753-СХ-4-Е, якою до позивача застосовано санкцію у вигляді попередження.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що єдиною підставою для застосування санкцій по кожному факту правопорушення на ринку цінних паперів, за наслідками розгляду яких є прийняття оскаржуваних постанов про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів, є розкриття позивачем регулярної річної інформації не у повному обсязі.

З таким висновком відповідача не погоджується, оскільки чинне законодавство у сфері регулювання правовідносин на ринку цінних паперів, а саме, Закон України «Про цінні папери та фондовий ринок» від 23.02.2006 №3480-IV (далі - Закон України «Про цінні папери та фондовий ринок»), Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затверджене рішенням НКЦПФР від 03.12.2013 №2826 (далі - Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів), не містить визначення та чітких критеріїв, що характеризує таку ознаку інформації, як її повнота, тобто ступінь наповненості такої інформації певними відомостями про відомі факти та події. Таким чином, така ознака інформації, яка характеризує її повноту, є сугубо оціночним поняттям, яка повинна визначатися нормативними вимогами до її змісту. У свою чергу нормативними актами визначено відомості, які повинні обов'язково включатися до змісту інформації, та ті, які розкриваються за бажанням емітента.

Так, інформацію про посадових осіб емітента щодо освіти та стажу роботи голови Наглядової ради - ОСОБА_3 позивач розкрив в повному обсязі, що відповідає вимогам частині третьої статті 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», та підтверджується змістом річного звіту за 2017 рік. Крім того, в річному звіті емітента за 2017 рік у повному обсязі розкрито інформацію, про вчинення значних правочинів або правочинів, щодо вчинення яких є заінтересованість, або про попереднє надання згоди на вчинення таких правочинів, розкриття якої передбачено пунктом 3 частини 3 статті 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок». Зокрема, вказане рішення у емітента приймалося Загальними зборами акціонерів товариства 27.04.2017. Вказані відомості у повному обсязі та детально викладено в розділі VII Звіту «Інформація про загальні збори акціонерів».

Тому вважає, що річний звіт емітента містить відомості «про прийняття рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів», які лише структурно викладено в іншому розділі, що, у свою чергу не впливає на повноту інформації річного звіту, оскільки вказану інформацію емітентом розкрито в повному обсязі.

Стверджує, що оскаржувані постанови, всупереч Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, що затверджені рішенням НКЦПФР від 16.10.2012 №1470 (далі - Правила розгляду справ про порушення), не містять відомостей, які свідчать про подію правопорушення, а тому не розкривають складу правопорушення, у тому числі щодо вини юридичної особи, а санкції та розмір штрафу нічим не обґрунтовані.

Ухвалою суду від 29.12.2018 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.01.2019.

17.01.2019 відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву (а.с.37-41), в якому представник вважає позовні вимоги необґрунтованими, виходячи з того, що обсяг інформації, яку зобов'язані розкривати емітенти цінних паперів, чітко визначений Законом України «Про цінні папери та фондовий ринок». Стаття 40 вказаного Закону містить перелік відомостей, які повинні міститись в річній інформації емітента, а відповідно до ч. 2 ст. 39 цього ж Закону учасники фондового ринку зобов'язані розкривати регульовану інформацію відповідно до вимог, в обсязі та строки, встановлені цим Законом та нормативно-правовими актами НКЦПФР. Таким нормативним актом є в тому числі, але не виключно, Положенням про розкриття інформації емітентами цінних паперів.

Враховуючи, що позивачем не у повному обсязі було розкрито на фондовому ринку інформацію про посадових осіб товариства, а також не розкрито інформацію про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів, вважає, що оскаржувані постанови прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства та обґрунтовано.

У відзиві представник просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В підготовчому засіданні 23.01.2019 оголошено перерву до 14.02.2019 з метою надання часу сторонам для подання заяв по суті спору (а.с.45).

24.01.2019 позивачем подано до суду відповідь на відзив (а.с.49-54), в якому представник вказав, що повнота інформації, яка підлягає розкриттю емітентом, відповідальність за її не розкриття, визначається ст. 40 Законом України «Про цінні папери та фондовий ринок», а не актами НКЦПФР. Жодною нормою Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» не встановлено, що відповідача наділено правом визначати повноту інформації, яка підлягає розкриттю емітентом. Натомість, частиною 9 статті 40 вказаного закону встановлено, що відповідальність за повноту розкриття інформації, передбаченої цією статтею, несе емітент та/або особа, що здійснює управлінські функції в ньому.

Стверджує, що ст. 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» для емітентів не встановлено обов'язку розкривати інформацію про місце знаходження третіх осіб. У відзиві на позовну заяву не зазначено у чому саме полягає порушення позивачем статті 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», оскільки інформація про посадових осіб емітента та інформація про надання попередньої згоди на вчинення значних правочинів міститься в річному звіті емітента. Відсутність цієї інформації в річному звіті емітента відповідачем не доведено.

14.02.2019 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (а.с.68-70), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У запереченні вказує, що позивачем зроблено хибний висновок про те, що приватне акціонерне товариство не зобов'язане розкривати в річній інформації емітента за 2017 рік інформацію про вчинення значних правочинів або правочинів, щодо вчинення яких є заінтересованість, або про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів, оскільки зазначена норма в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів» № 2210-VІІІ від 16.11.2017 набрала чинності з 1 січня 2018 року.

Доповнив, що відповідно до вимог частини 3 статті 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» в редакції закону станом на 23.03.2017, та чинній на час розкриття позивачем Інформації, річна інформація про емітента повинна містити відомості, в тому числі, але не виключно, про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів, надання згоди на вчинення значних правочинів, або надання згоди на вчинення правочинів, щодо вчинення яких є заінтересованість.

Вважає, що НКЦПФР правомірно винесено оскаржувані постанови про застосування санкцій у вигляді штрафу та попередження.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 20.02.2019, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.03.2019 (а.с.73).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вбачає необхідним у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають під час розміщення, обігу цінних паперів і провадження професійної діяльності на фондовому ринку, з метою забезпечення відкритості та ефективності функціонування фондового ринку регулюються Законом України «Про цінні папери та фондовий ринок», відповідно до ч.1 ст. 39 якого (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) емітенти цінних паперів зобов'язані розкривати інформацію відповідно до вимог, в обсязі та строки, встановлені цим Законом та нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Розкриття інформації на фондовому ринку здійснюється емітентами цінних паперів шляхом:

розміщення її в загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів;

опублікування її в одному з офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України або Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку;

подання її до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Вказані положення узгоджуються з нормами п.4 глави 4 розділу ІІ Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів (тут і далі - в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого розкриття регулярної річної інформації має здійснюватись шляхом: 1) розміщення в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії, 2) розміщення на власному веб-сайті, 3) опублікування в офіційному друкованому виданні; 4) подання до Комісії у строк не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним. Емітенти цінних паперів до подання регулярної річної інформації до Комісії розміщують її в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії та на власному веб-сайті, опубліковують в офіційному друкованому виданні.

В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа (а.с.34) та є емітентом цінних паперів, зокрема, простих іменних акцій, а тому, у відповідності до ст. 39 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» зобов'язаний розкривати інформацію відповідно до вимог, в обсязі та строки, встановлені цим Законом та нормативно-правовими актами НКЦПФР.

ПрАТ «ВЕК «Сумигазмаш» розкрило на фондовому ринку річну інформацію емітента за 2017 рік шляхом:

- розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних НКЦПФР - 27.04.2018,

- розміщення на власному веб-сайті в мережі Інтернет www.sumygazmash.pat.ua - 27.04.2018,

- опублікування в офіційному друкованому виданні «Відомості НКЦПФР» №82 від 30.04.2018;

- подання до НКЦПФР - 02.05.2018, ID 104099 (а.с.58-64).

07.11.2018 завідувачем сектору нагляду за учасниками ринку цінних паперів у Сумській області та представництва в судах департаменту НКЦПФР у Східному регіоні, ОСОБА_5 (далі - уповноважена особа ОСОБА_5І.), за порушення позивачем статей 39, 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» у зв'язку з розкриттям у річній інформації про емітента за 2017р. не у повному обсязі інформації про посадових осіб емітента (не зазначено місцезнаходження ТОВ «Газмашсервіс», на якому голова Наглядової ради ОСОБА_3 займає посаду генерального директора), а також не розкриттям інформації про прийняття рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів, було винесено три постанови про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів:.

1) №23/07/32835 - щодо інформації, яка розкривається шляхом подання до НКЦПФР (а.с.14-15);

2) №23/07/32836 - щодо інформації, яка розкривається шляхом розміщення на власному веб-сайті в мережі Інтернет (а.с.16-17);

3) №23/07/844 - щодо інформації, яка розкривається шляхом розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних НКЦПФР (а.с.18-19).

Листом від 14.11.2018 №07-14-137 позивач надав уповноваженій особі ОСОБА_5 комісії письмові пояснення, в яких заперечив щодо наявності події порушення та складу правопорушення на ринку цінних паперів та надав докази розкриття інформації в повному обсязі (а.с.20-21).

Листом від 14.11.2018 №07-14-138 аналогічне звернення позивач направив до НКЦПФР (а.с.33).

22.11.2018 уповноваженою особою ОСОБА_5 з урахуванням поданих пояснень представника ПрАТ «ВЕК «Сумигазмаш», були складені акти про правопорушення на ринку цінних паперів, в яких зафіксовано порушення позивачем вимог статей 39, 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», а саме: розкриття у річній інформації про емітента за 2017р. не у повному обсязі інформації про посадових осіб емітента (не зазначено місцезнаходження ТОВ «Газмашсервіс», на якому голова Наглядової ради ОСОБА_3 займає посаду генерального директора), а також не розкриття інформацію про прийняття рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів:

1) №751-СХ-4-Е - щодо інформації, яка розкривається шляхом розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних НКЦПФР (а.с.22);

2) №752-СХ-4-Е - щодо інформації, яка розкривається шляхом подання до НКЦПФР (а.с.23);

3) №751-СХ-4-Е - щодо інформації, яка розкривається шляхом розміщення на власному веб-сайті в мережі Інтернет (а.с.24).

30.11.2018 уповноваженою особою НКЦПФР, директором департаменту - ОСОБА_6, було винесено постанову про розгляд справ про правопорушення на ринку цінних паперів, за вказаними актами - на 13.12.2018 (а.с.25).

13.12.2018 за результатом розгляду справ про порушення на ринку цінних паперів, повноваженою особою НКЦПФР, директором департаменту НКЦПФР у Східному регіоні - ОСОБА_6 були винесені постанови про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів:

1) №751-СХ-4-Е, якою за розміщення не у повному обсязі інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних НКЦПФР до позивача застосовано санкцію у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400,00грн. (а.с.26);

2) №752-СХ-4-Е, якою за подання не в повному обсязі інформації до НКЦПФР застосовано санкцію у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400,00грн. (а.с.27);

3) № 753-СХ-4-Е, якою за розміщення не в повному обсязі інформації на власній сторінці в мережі Інтернет застосовано санкцію у вигляді попередження (а.с.28).

Надаючи правову оцінку правовим відносинам, що склались в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.

Як вже було зазначено вище відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (тут і далі - в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) емітенти цінних паперів зобов'язані розкривати інформацію відповідно до вимог, в обсязі та строки, встановлені цим Законом та нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

При цьому, згідно ч.6 ст. 40 вказаного закону строки, порядок і форми розкриття регулярної інформації про емітента (річної та проміжної) і відомостей, що містяться у такій інформації, встановлюються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

В свою чергу, склад, порядок і строки розкриття на фондовому ринку регулярної (квартальної, річної), особливої інформації, інформації про іпотечні цінні папери, сертифікати фонду операцій з нерухомістю, інформації в повідомленні про проведення загальних зборів (далі - Інформація) емітентами цінних паперів та подання її до НКЦПФР, регулює Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів (тут і далі - в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до пп.8 п.1 глави 4 розділу ІІІ якого передбачено, що річна інформація складається відповідно до вимог цієї глави та додатка 38 до цього Положення, та зокрема: інформація про посадових осіб емітента має містити дані відповідно до таблиць «Інформація щодо освіти та стажу роботи посадових осіб емітента» та «Інформація про володіння посадовими особами емітента акціями емітента», наведених у розділі V додатка 38 до цього Положення.

В інформації зазначаються відомості щодо голови та членів наглядової ради, виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізора акціонерного товариства, головного бухгалтера, а також інших посадових осіб згідно із законодавством та статутом товариства. Інформація зазначається щодо кожної посадової особи окремо. У разі якщо посадові особи емітента обіймають посади на будь-яких інших підприємствах, необхідно зазначити посаду, найменування та місцезнаходження підприємства.

Як встановлено в судовому засіданні, посадова особа емітента - позивача по справі ПрАТ «ВЕК «Сумигазмаш» - голова Наглядової ради ОСОБА_3, займає, крім іншого, посаду генерального директора ТОВ «Газмашсервіс», однак, при розкритті всіма передбаченими шляхами річної інформації, позивачем, на порушення вказаних вище норм, не було зазначено місцезнаходження ТОВ «Газмашсервіс» (а.с.30,58-59,62,64).

Крім того, згідно ч.3 ст. 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції закону, що діяла до 06.01.2018) річна інформація про емітента повинна містити, серед іншого, інформацію про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів, надання згоди на вчинення значних правочинів або надання згоди на вчинення правочинів, щодо вчинення яких є заінтересованість (для емітентів - публічних акціонерних товариств).

Відповідно до пп.15 п.1 глави 4 розділу ІІІ Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів ( в редакції, яка діяла як на кінець 2017р. так і на момент розкриття річної інформації) річна інформація складається відповідно до вимог цієї глави та додатка 38 до цього Положення, та зокрема, інформація про господарську та фінансову діяльність емітента має містити дані відповідно до таблиць: «Інформація про прийняття рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів», «Інформація про прийняття рішення про надання згоди на вчинення значних правочинів», «Інформація про прийняття рішення про надання згоди на вчинення правочинів, щодо вчинення яких є заінтересованість», наведених у розділі XII додатка 38 до цього Положення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи (а.с.61,63), у даному розділі ХІІ, при розкритті всіма передбаченими шляхами річної інформації, інформація про прийняття рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів відсутня. У примітках змісту річної інформації позивачем не вказано причин відсутності таких відомостей. Вказане є порушенням, зокрема, пп.15 п.1 глави 4 розділу ІІІ Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів.

Обґрунтовуючи свою позицію щодо відсутності інформації про прийняття рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів представник позивача посилається на те, що така інформація була розкрита у річній інформації за 2017рік, однак, в іншому розділі, а саме: в п.10 розділу VІІ Інформації (а.с.29-32). Однак, вказане судом не приймається до уваги, оскільки, Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, яке регулює склад та порядок розкриття інформації, визначає, що така інформація повинна бути зазначена саме у розділі XII Інформації, та повинна включати, крім іншого, відомості щодо дати прийняття рішення, найменування уповноваженого органу, що прийняв рішення, граничну сукупну вартість правочинів (тис.грн.), вартість активів емітента за даними останньої річної фінансової звітності (тис.грн.), співвідношення граничної сукупної вартості правочинів до вартості активів емітента за даними останньої річної фінансової звітності, предмет правочину, дату розміщення особливої інформації в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії, веб-сайт товариства, на якому розміщена інформація. Таких відомостей, розділ VІІ, не містить, а тому зазначення в ньому інформації про прийняття рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів без вказаних вище відомостей, не можна розцінювати як розкриття такої інформації у повному обсязі.

Доводи представника позивача з приводу того, що лише ст.40 Закон України «Про цінні папери та фондовий ринок» в редакції закону чинного станом на момент розкриття річної інформації, визначає відомості, які повинні містити річна інформація, а НКЦПФР не має повноважень визначати додатковий перелік відомостей, які повинна містити інформація про емітента є необґрунтованими, оскільки, саме ч.6 ст.40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що строки, порядок і форми розкриття регулярної інформації про емітента (річної та проміжної) і відомостей, що містяться у такій інформації, встановлюються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку. При цьому, згідно ч.2 ст. 39 цього ж закону емітенти цінних паперів зобов'язані розкривати інформацію відповідно до вимог, в обсязі та строки, встановлені не лише цим Законом, а й нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що позивач, під час розкриття річної інформації всіма передбаченими способами, повинен був також дотримуватись приписів нормативно-правового акта НКЦПФР, а саме - Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, яким передбачено обов'язок розкриття емітентами інформація про прийняття рішення про надання згоди на вчинення значних правочинів.

Посилання на те, що інформація про місцезнаходження підприємства ТОВ «Газмашсервіс» є другорядною, та не дає підстави робити висновки, що емітент розкрив інформацію не у повному обсязі, не приймається до уваги, оскільки, пп.8 п.1 глави 4 розділу ІІІ Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів чітко зазначає, що у разі якщо посадові особи емітента обіймають посади на будь-яких інших підприємствах, необхідно зазначити посаду, найменування та місцезнаходження підприємства. Тобто вказані приписи вказують саме на обов'язок розкривати таку інформацію у річному звіті (про що свідчить прислівник «необхідно»), а не право емітента діяти на власний розсуд, та визначати таку інформацію другорядною.

Відповідно до п.п. 5, 14 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів України» від 30.10.1996 №448/96-ВР (далі - Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів України») НКЦПФР має право: у разі порушення законодавства про цінні папери, нормативних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку виносити попередження, зупиняти на термін до одного року обіг цінних паперів, дію ліцензій, виданих Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, анулювати дію таких ліцензій, накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів;.

Згідно п.п.6,7 ст. 11 вказаного закону НКЦПФР застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за: нерозміщення, розміщення не в повному обсязі інформації та/або розміщення недостовірної інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів - у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п.6); неподання, подання не в повному обсязі інформації та/або подання недостовірної інформації до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п.7).

За правопорушення на ринку цінних паперів, зазначені у статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», до юридичних осіб застосовуються фінансові санкції, передбачені цією статтею. Комісія має право застосовувати до юридичних осіб також такі санкції: попередження - за порушення вимог законодавства щодо цінних паперів, у тому числі нормативно-правових актів Комісії (п.1, пп.2.1 п.2 розділу ХVІІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затвердженого рішенням НКЦПФР від 16.10.12 №1470).

Враховуючи, допущення позивачем порушення вимог ст.ст. 39, 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», положень глави 4 розділу ІІІ Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, факт вчинення яких не було спростовано в судовому засіданні, суд визнає, що відповідач, застосовуючи санкції, визначені п.п.6,7 ст. 11, п.5 ст.8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів України», пп.2.1 п.2 розділу ХVІІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затвердженого рішенням НКЦПФР від 16.10.12 №1470, діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Доводи представника позивача з приводу того, що оскаржувані постанови не містять відомостей про подію правопорушення, спростовуються самими постановами, в яких зазначено, про те, яку норму права було порушено позивачем та в чому таке порушення полягало, що відповідає змісту інформації описової частини постанови, передбаченого п.2 розділу VІІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затвердженого рішенням НКЦПФР від 16.10.12 №1470.

Посилання на те, що в оскаржуваних постановах не обґрунтовано розмір застосованої санкції, також, є безпідставним, оскільки, згідно п.3 розділу ІІІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затвердженого рішенням НКЦПФР від 16.10.12 №1470 уповноважена особа Комісії розглядає справу про правопорушення та виносить рішення за справою у точній відповідності із законодавством та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи. Відповідно до п.2 розділу VІІ Правил постанова складається з вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин. У мотивувальній частині наводяться посилання на докази, що підтверджують факт правопорушення і вину юридичної особи, або ж факти, що вказують на відсутність правопорушення, посилання на відповідні норми нормативно-правового акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Таким чином, визначення розміру санкцій за своїм внутрішнім переконання, оцінюючи зібрані докази, є дискреційними повноваженнями уповноваженої особи, яка розглядає справу. При цьому, визначення розміру санкцій на рівні 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідає межам граничних розмірів застосування таких санкцій, передбачених п.6 (постанова від 13.12.2018 №751-СХ-4-Е), п. 7 (постанова від 13.12.2018 №752-СХ-4-Е) ч.1 ст.11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів України». Застосування такої санкції як попередження постановою від 13.12.2018 №753-СХ-4-Е також відповідає повноваженням НКЦПФР, наданих їй згідно п.п.5, 14 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів України» та пп.2.1 п.2 розділу ХVІІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затвердженого рішенням НКЦПФР від 16.10.12 №1470.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, постанови відповідають критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд не вбачає підстав для їх скасування та задоволення позову.

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, згідно ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, понесених позивачем, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви приватного акціонерного товариства "Виробничо-енергетична компанія "Сумигазмаш" (пл. Незалежності, 15, м. Суми, 40000, ) до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (вул. Московська, 8, корпус 30, м. Київ, 01010, ) про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 01.04.2019.

Суддя І.Г. Шевченко