Справа № 120/117/19-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 квітня 2019 р. Справа № 120/117/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мультян М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Краєвської І.В.

представників позивача: Кукіної Т.А., Могир О.Ю.

відповідача: Жердєва О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування акту перевірки та податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось державне підприємство «45 експериментальний механічний завод» до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування акту перевірки та податкового повідомлення - рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 27 листопада 2018 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області складено акт про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 35797/50-05/08341806.

В подальшому податковим органом 22 грудня 2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201, та згідно зі статтею 120-1.1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менш календарних днів на суму ПДВ та застосовано штраф в розмірі 771658,65 грн.

На переконання позивача акт перевірки та податкове повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, у зв'язку з чим останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення виявлених у ній недоліків.

04 лютого 2019 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, якою недоліки останньої були усунені в повному обсязі.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

22 лютого 2019 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від Головного управління ДФС у Вінницькій області надійшов відзив на адміністративний позов. У якому зазначено, що перевіркою було встановлено порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків.

Так, позивачем було порушено граничні строки реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

У судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

26 листопада 2018 року ГУ ДФС у Вінницькій області проведену камеральну перевірку щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних державним підприємством «45 експериментальний механічний завод».

За результатами перевірки складено акт № 35797/50-05/08341806 про результати камеральної перевірки щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних державним підприємством «45 експериментальний механічний завод». Висновками якого встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201, та згідно зі статтею 120-1.1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

10 грудня 2018 року державним підприємством «45 експериментальний механічний завод» направлено на адресу ГУ ДФС у Вінницькій області заперечення вих. № 290 на акт перевірки № 35797/50-05/08341806 від 27 листопада 2018 року.

21 грудня 2018 року ГУ ДФС у Вінницькій області направлено на адресу державного підприємства «45 експериментальний механічний завод» висновок про результати розгляду заперечення вих. № 290, у якому зазначено, що за наявністю факту порушення за результатами камеральної перевірки даних щодо своєчасності реєстрації податкових накладних державним підприємством «45 експериментальний механічний завод», висновки акту перевірки № 35797/50-05/08341806 від 27 листопада 2018 року залишаються без змін.

На підставі зазначеного акту перевірки 22 грудня 2018 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 911851,42 грн, у розмірі 20% у сумі 139,78 грн, у розмірі 30% у сумі 68000,00 грн.

Надаючи оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Відповідно до пп. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У відповідності з п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно приписів п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до абзацу 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1. статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цьогоКодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Разом з цим, суд зазначає, що законодавець передбачив можливість застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, лише за наявності його вини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі №815/2745/17.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов'язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Так, відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за № 137/28267, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20- у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 -у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Судом встановлено, що 26 червня 2017 року державним підприємством «45 експериментальний механічний завод» була виписана податкова накладна № 71 на послуги з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів спеціального призначення, регламентно-технічного обслуговування базового шасі із переобладнання спеціального обладнання АЦГ-5-4320, в сумі 13600000,00грн., в тому числі ПДВ 2266666,67 грн., з типом причини «02» (складена на операції, звільнені від оподаткування, з причини не підлягає наданню покупцю), що свідчить про те, що податкова накладна складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість (умовний продаж), та не підлягала наданню отримувачу (покупцю).

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки камеральної перевірки, викладені в акті перевірки щодо податкової накладної № 71 від 22 червня 2017 року є протиправними, оскільки підприємство звільняється від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, у зв'язку з наявністю двох обов'язкових складових: податкові накладні не надавались отримувачу (покупцю) та, водночас, були складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування.

Разом з тим, у судовому засіданні представник позивача зазначив, що підприємством вживалися заходи щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та заперечував щодо зазначеного у акті перевірки пропуску строку реєстрації податкової накладної № 71 на 38 днів, одночасно вказав, що було пропущено лише 5 днів.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 26 червня 2017 року державним підприємством «45 експериментальний механічний завод» була виписана податкова накладна № 71.

20 липня 2017 року о 15:15 дана податкова накладна була направленна для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за ім'ям файлу 1806J20170228.XTL та отримана ДФС України.

Відповідно квитанції № 1 від 21 липня 2017 року податкову накладну державного підприємства «45 експериментальний механічний завод» не прийнято, оскільки сума ПДВ в документі (2266666.67) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (114485,97) продавця.

Граничний термін подання до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 71 від 26 червня 2017 року припадав на 15 липня 2017 року.

Податковим повідомленням-рішенням № від 22 грудня 2018 року, що винесене Головним управління ДФС у Вінницькій області, зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 911851,42 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрухунків коригування до податкових накладних на 15 і менш календарних днів, у розмірі 20% у сумі 139,78 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрухунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів, у розмірі 30% у сумі 68000,00 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрухунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 22 грудня 2018 року форми «Н» є протиправним та таким, що підлягає до скасування.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування акту перевірки від 27 листопада 2018 року № 35797/50-05/08341806 суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне ставлення переконання в порушенні її прав, інтересів чи свобод. Однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

У відповідності до пункту 86.2. статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42цього Кодексу.

Загальне поняття акта перевірки наведено у пункті 2 Розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745), згідно з яким - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України.

Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді. Заперечення, зауваження до акта перевірки (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта. Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням до акта висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Враховуючи викладене, суд вважає, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування акту перевірки № 35797/50-05/08341806 від 27 листопада 2018 року задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що викладені в акті перевірки висновки контролюючого органу про порушення позивачем граничних строків реєстрації податкової накладної розрахунків коригування не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а оскаржене податкове повідомлення - рішення прийнято відповідачем без з'ясування усіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 22 грудня 2018 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" сплачений судовий збір у розмірі 6747 (шість тисяч сімсот сорок сім) гривень 95 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: державне підприємство "45 експериментальний механічний завод" (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Стрілецька 57, )

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 10.04.2019 року.

Суддя Мультян Марина Бондівна