Справа № 420/1053/19
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1053/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання: Музики І.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 (згідно ордеру),

за участі представника відповідача Самокиш І.В. (за довіреністю),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови у видачі дозволу на розроблення землеустрою та зобов'язання прийняти наказ

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

Визнати дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою про відведення безоплатно у власність земельної ділянки: за заявою ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дивізівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів) - протиправними;

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області ухвалити наказ (рішення) організаційно-розпорядчого характеру: за заявою ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, згідно з графічними матеріалами, поданими у якості додатку до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту відведення, - за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дивізівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів);

Постановити окрему ухвалу стосовно Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме: приписів Земельного кодексу України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками», Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 07 червня 2017 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що він є учасником бойових дій та має соціальні гарантії, що передбачені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 02.10.2018 року позивач направив до ГУ Держгеокадастру в Одеській області заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дивізівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів). До вказаної заяви позивачем надані: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копія паспорта та копія реєстраційного номера облікової картки платника податків; копію посвідчення ГУ НГУ про те, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що свідчить про участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. В свою чергу, відповідач направив на адресу позивача лист: № Ш-13560/0-7680/0/37-18 від 29.10.2018 року стосовно заяви ОСОБА_3 з відмовою у задоволення вимог позивача на підставі того, що зазначена ділянка нібито наказом від 12.09.2018 року № 77 Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (саме в день, коли вичерпано строк для надання відповіді заявнику), включена у перелік земельних ділянок право оренди на які, виставляється на земельні торги окремими лотами і до якого включена земельна ділянка, що зазначена у заяві позивача. Позивач вважає, що перешкоди для надання йому дозволу на розробку документації із землеустрою - відсутні, а дії відповідача є незаконними. Підстави для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є такими, що не відповідають законодавству України та порушують права позивача на першочергове отримання земельної ділянки. Позивач зазначає, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, право суб'єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 Земельного кодексу України не передбачено. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі № 545/808/17.

Ухвалою суду від 27.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.03.2019 року.

25.03.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який Головне управління вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не належать до задоволення. Так, представник відповідача зазначає, що за результатом розгляду клопотання позивача, Головним управлінням, з дотриманням вимог ч. 7 ст. 118 ЗК України, надана відповідь позивачу за вих. № Ш-13560/0-7680/0/37-18 від 29.10.2018 року. ГУ Держгеокадастру в Одеській області відмовило у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та запропонувало придбати право на бажану земельну ділянку на земельних торгах. На момент розгляду клопотання позивача зазначена земельна ділянка вже включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних аукціонах. Представник відповідача зазначає, що його доводи відповідають висновкам Верховного суду, що наведені у постанові суду від 02.10.2018 року № 806/3708/15, від 08.05.2018 року 815/3799/17, від 21.08.2018 року № 810/3393/17.

25.03.2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, з огляду на яку, представник позивача зазначила, що ані на день звернення позивача до відповідача із клопотанням, ані станом на теперішній час, спірна земельна ділянка не є переданою в оренду, жодні речові права на неї незареєстровані. Позивач вважає, що відповідач безпідставно у відзиві посилається на постанову Верховного Суду від 02.10.2018 року № 806/3708/18, оскільки висновки, що наведені у даній справі не є аналогічними обставинам, що викладені в позовній заяві. Жодного факту підтвердження виставлення спірної земельної ділянки на земельні торги у відповідача не має. До цього часу земельна ділянка не є сформованою, не має кадастрового номеру, не визначені межі земельної ділянки та її площа, не внесена інформація щодо неї до Державного земельного кадастру. В постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року по справі № 806/3708/15, на яку посилається відповідач у відзиві, йдеться мова про вирішення питання щодо земельної ділянки, яка на час звернення до ГУ Держгеокадастру, вже була включена до переліку, тобто обставини у справах є різними. Позивач також, просить суд надати належну оцінку доказам у справі: наказу № 219 від 12.09.2018 року та Додатку № 1 до наказу, де наведені земельні ділянки буз кадастрових номерів.

25.03.2019 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, з огляду на які представник відповідача зазначив, що позивач надав відповідь на відзив, навіть не ознайомившись з вказаним відзивом, таким чином твердження позивача щодо відсутності жодного факту підтвердження виставлення спірної ділянки на земельні торги спростовуються зазначеним у відзиви на позов.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві та запереченнях.

Суд вислухав думку сторін, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 11.08.2015 року, ОСОБА_3 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

02.10.2018 року ОСОБА_3 звернувся до ГУ Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дивізівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів).

До клопотання надано: копію паспорта громадянина України, копію ідентифікаційного коду, графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію документу, що підтверджує участь військовослужбовця у виконанні завдань щодо здійснення антитерористичних операцій у східних та південно-східних областях України.

29.10.2018 року відповідач надав відповідь № Ш-13560/0-7680/0/37-18 на заяву позивача, з огляду на яку відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 року № 37732/0/1-14 та наказу Держземагенства України від 15.10.2014 року № 328 «Про введення в дію рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014 року» Головним управлінням Держземагенства в Одеській області наказом від 18.09.2014 року № 77, із змінами від 12.09.2018 року № 219, затверджений перелік земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами і до якого включена земельна ділянка, що вказана у заяві позивача. Частиною 3 статті 136 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів. З огляду на викладене, ГУ Держгеокадастру в Одеській області відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На підтвердження вказаних у відповіді відомостей відповідач надав інформацію про земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які включено до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з пп. "б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з ч.1 ст.134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.136 Земельного кодексу України, організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Суд зазначає, що відповідно до рішення Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області № 229-VII від 07.09.2018 року, до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області направлено клопотання про включення земельної ділянки орієнтовною площею 200 га, яка розташована за межами Дивізійської сільської ради та являється землею державної власності до переліку земельних ділянок, пропонуються для продажу права оренди вказаної земельної ділянки на земельних торгах терміном на сім років.

Згідно з наказом ГУ Держгаокадастру в Одеській області від 12.09.2018 року № 219, доповнено перелік земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами згідно з Додатокм № 1, затвердженого наказом Головного управління Держземагенства в Одеській області «Про затвердження переліку земельних ділянок» № 77 від 18.09.2014 року, земельними ділянками, визначеними додатком № 1 цього наказу.

Згідно з Додатком № 1 до вказаного наказу, перелік земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами доповнено земельною ділянкою орієнтовною площею 200,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Одеська обл., татарбунарський р-н., Дивізійська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер: :01:001*.

Суд зазначає, що з огляду на приписи статті 136 Земельного кодексу України, в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Суд встановив, що спірна земельна ділянка відповідно до наказу № 219 від 12.09.2018 року включена до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, з огляду на графічні матеріали, що наявні в матеріалах справи.

При цьому суд наголошує, що вказаний наказ прийнятий 12 вересня 2018 року, а позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 02.10.2018 року, у зв'язку із чим, доводи наведені в адміністративному позові з приводу того, що наказ прийнятий в останній день надання відповіді на клопотання суд не приймає до уваги, оскілки на час звернення позивача із клопотанням від 02.10.2018 року вже існував наказ № 219 від 12.09.2018 року.

Оскільки на момент розгляду клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та прийняття Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області рішення з цього питання, земельна ділянка щодо якої позивачем було подано клопотання наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 12 вересня 2018 року № 219 «Про доповнення переліку земельних ділянок» була включена до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, що в силу приписів частини третьої статті 136 Земельного кодексу України є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вказаний висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, що наведені у постановах від 03 квітня 2018 року у справі № 815/3059/17 та від 02 жовтня 2018 року у справі № 806/3708/15.

При цьому суд не приймає до уваги доводи представника позивача, що обставини у даній справі та у справі № 806/3708/15 є різними, оскільки у справі № 806/3708/15 йдеться про ділянку, яка на час звернення до Держгеокадастру вже була включена до переліку, оскільки, як встановив суд, у даній справі земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність станом на час звернення із клопотанням до відповідача, також, була включена до переліку.

Суд, зазначає, що не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що земельна ділянка, для отримання якої позивач подав клопотання неправомірно включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права на них на земельних торгах відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 12 вересня 2018 року № 219, оскільки не має кадастрового номеру, оскільки вказаний наказ є чинним, доказів на підтвердження факту його скасування позивачем не надано, а правомірність вказаного наказу та включення доповнення переліку земельних ділянок не є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_3 не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови у видачі дозволу на розроблення землеустрою та зобов'язання прийняти наказ.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНКПП НОМЕР_1).

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 12.04.2019 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.