Справа № 460/633/19
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 квітня 2019 року м. Рівне №460/633/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринець Д.Є., після одержання позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білоруський льон - Україна"
до Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання дій протиправними,
В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача по проведенню в період з 15.01.2019 по 28.01.2019 документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білоруський льон - Україна" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за адміністративним позовом слід відмовити.

Згідно із частиною третьою статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 КАС є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

З огляду на матеріали адміністративного позову, 04.02.2019 позивачем було отримано акт відповідача "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Білоруський льон - Україна", код за ЄДРПОУ - 3734791 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018" який був складений після проведеної перевірки на підставі, зокрема, наказу відповідача від 27.12.2018 позивач не погоджується зі змістом вищевказаного Акту, що й зумовило позивача звернутись за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС України).

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Судовий контроль за проміжними рішеннями суб'єктів владних повноважень не узгоджується із завданням адміністративного судочинства, яким є захист саме від порушень, а не загрози порушень (ймовірних порушень у майбутньому). До вирішення податковим органом питання призначення перевірки немає підстав вважати, що суб'єктом владних повноважень буде прийнятий неправомірний наказ про призначення перевірки без належних для цього підстав, і, відповідно, що права особи порушено.

Отже, позивач звернувшись до суду з цими позовними вимогами, окремо від оскарження рішень прийнятих податковим органом на підставі акту перевірки, передчасно захищає права та інтереси, які реально ще не порушено на стадії до фактичного оскарження кінцевих рішень податкового органу, які були прийняті на підставі акту проведеної перевірки.

Суд враховує, що оскарження в судовому порядку дій по проведенню перевірки податкового органу може звести нанівець дієвість цієї адміністративної процедури та здійснення судового контролю за законністю діяльності відповідних органів. В той час, як завданням суду є не судовий контроль за законністю діяльності чи рішень, а захист прав та інтересів особи, які реально порушено.

Лише після винесення відповідних рішень податковим органом на підставі акту перевірки особа має підстави вважати, що її права та законні інтереси порушено. Будь-які її зауваження та заперечення щодо обставин, що передували прийняттю рішень, можуть і повинні бути враховані під час розгляду справи щодо оскарження відповідного рішення керівника податкового органу. Наразі ж суд не має підстав вважати, що правові гарантії не будуть дотримані.

Об'єктивна відсутність правових наслідків у вигляді порушення прав та інтересів позивача свідчить про передчасність звернення до суду саме з такими позовними вимогами та відсутність юридичного спору, змістом якого є спір щодо прав чи обов'язків. Наведене виключає можливість розгляду справи судом, оскільки відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на "юридичні спори".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі судді Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 29.10.2018 по справі № 9901/838/18.

Крім того Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Суд зазначає, що поняття "спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові 22 березня 2018 року по справі № П/9901/135/18.

Крім того, судом взято до уваги, що згідно ухвали Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/58/19 від 11.01.2019 відкрито провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білоруський льон - Україна" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу від 27.12.2018 №3238 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки "Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білоруський льон - Україна", код ЄДПОУ 37134791". Ухвалою суду від 29.03.2019 в цій справі закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 15.04.2019.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач не має права окремо від рішень оскаржувати до суду дії по проведенню перевірки, які не мають безпосереднього наслідку у вигляді порушення прав та інтересів позивача.

Також суд бере до уваги, що нормами Податкового кодексу України передбачено безумовне право платника податків оскаржувати до суду дії, рішення, бездіяльність податкового органу виключно при умові якщо ними порушено права та законні інтереси такого платника податків.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Махаринець Д.Є.