Справа № 2340/3907/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3907/18 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого- судді Ганечко О.М.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи - СТОВ «Зоря», Косарська сільська рада Кам'янського району Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи - СТОВ «Зоря», Косарська сільська рада Кам'янського району Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, пов'язані із наданням листом від 15.03.2018 року № 1071/0/95-18 та листом від 15.08.2018 № 3349/0/95-18 відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовно площею 2,0000га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту в адміністративних межах Косарівської сільської ради Кам'янського району Черкаської області;

- скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, оформлені листом від 15.03.2018 № 1071/0/95-18 та листом від 15.08.2018 № 3349/0/95-18, щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000га ріллі із земель Косарської сільської ради Кам'янського району Черкаської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області надати ОСОБА_3, дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000га ріллі для ведення особистого селянського господарства із земель Косарівської сільської ради за межами с. Косарі Кам'янського району Черкаської області.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, що пов'язані з наданням відмови ОСОБА_3 від 15.03.2018 № 1071/0/95-18 та від 15.08.2018 № 3349/0/95-18 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовно площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту в адміністративних межах Косарської сільської ради Кам'янського району Черкаської області.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути звернення ОСОБА_3 та вирішити питання про надання або про відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Косарської сільської ради Кам'янського району Черкаської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га в адміністративних межах Косарівської сільської ради Кам'янського району.

15.03.2018 року, за результатами розгляду поданих документів, надана відповідь, що, згідно відомостей з Державного земельного кадастру, земельна ділянка площею 2,0000 га з кадастровим номером НОМЕР_1 в адміністративних межах Косарівської сільської ради Кам'янського району, утворена шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки площею 40,2381 га з кадастровим номером НОМЕР_2. Зазначена земельна ділянка площею 40,2381 га є об'єктом оренди СТОВ «Зоря», відповідно договору оренди.

У зв'язку з поділом земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 40,2381 га змінився і об'єкт оренди, а саме, кількість земельних ділянок, їх площі та кадастрові номери.

Відомості щодо знаходження у користуванні СТОВ «Зоря» земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яку має намір отримати позивач у власність, відсутні.

При цьому вказано, що 13.03.2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 40,2381 га строком на 10 років, відповідно договору укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру та СТОВ «Зоря».

В подальшому, 24 травня 2018 року відповідачем було підготовлено додаткову угоду до вказаного договору.

Проте, враховуючи, що СТОВ "Зоря" не внесло зміни до договору оренди землі в частині зміни об'єкту оренди, а саме, щодо кількості земельних ділянок, їх площі та кадастрових номерів, тому не можливо надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки надання дозволу можливо здійснити лише після внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У зв'язку з наведеним, вважаючи бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо не прийняття рішення за зверненням ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки протиправною, позивач звернулась до суду.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України (надалі за текстом - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до п. б) частини 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до п. в) частини 1 ст. 81 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Отже, ОСОБА_3, яка є громадянкою України, має право на набуття права власності на земельну ділянку для особистого селянського господарства.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, у частині 7 ст. 118 ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Перелік документів, які повинен подати заявник, визначений законом. Вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені законом, забороняється. Підстави відмови у наданні дозволу є вичерпними. Відтак, будь-які дії, спрямовані на отримання від особи, яка звернулася за дозволом, додаткових матеріалів, в тому числі їх уточнення, прямо суперечать закону та є протиправними.

В свою чергу, такі дії (у разі їх вчинення) не є законним способом поведінки органу, є проміжними відповідями на звернення, не містять чіткого та однозначного рішення про відмову, а отже не можуть вважатися «відмовою у наданні дозволу», у розумінні ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту. Водночас, у частині 7 статті 118 ЗК України не визначено, в якій саме правовій формі вирішується це питання. Зокрема, чи необхідно приймати відповідне рішення органу з цього питання чи достатньо відповіді у формі листа.

Проте, зазначене питання має важливе значення для обрання ефективного способу захисту прав особи в суді.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в області визначено відповідним Положенням, затвердженим Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року №333, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за № 1391/29521 (надалі за текстом - Положення).

Відповідно до пункту 8 Положення, Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Згідно з підпунктом 11 пункту 10 Положення, начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Таким чином, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

А відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у постанові від 11.04.2018 року у справі № 806/2208/17.

А згідно з частиною п'ятою ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про протиправну бездіяльність відповідача щодо неприйняття за заявою позивача, у встановлений законом строк, наказу про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовної площею 2,0 га за межами населеного пункту в адміністративних межах Косарської сільської ради Кам'янського району Черкаської області.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області -залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов