Справа № 300/813/19
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"12" квітня 2019 р. справа № 300/813/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши матеріали

позовної заяви Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області

до Державної установи "Коломийська виправна колонія (№41)", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінінтертехнологія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Леополіс-Маркет"

про зобов'язання припинення обігу харчового продукту «четвертинка тушки курки» партії з датою виготовлення 07.11.2018 шляхом знищення або утилізації,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (надалі, також - позивач), 11.04.2019, звернулося в суд з позовною заявою до Державної установи "Коломийська виправна колонія (№41)" (надалі, також - відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінінтертехнологія" (надалі, також - відповідач 2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Леополіс-Маркет" (надалі, також - відповідач 3) про зобов'язання припинення обігу харчового продукту «четвертинка тушки курки» партії з датою виготовлення 07.11.2018 шляхом знищення або утилізації.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно із частиною 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 (надалі, також - Закон України "Про судовий збір"), суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд зазначає, що позивачем до позовної заяви долучено два платіжні доручення про сплату судового збору, а саме: №140 від 19.03.2018 в сумі 99,50 грн; №114 від 19.03.2018 в сумі 1821,50 грн.

В той же час, зазначені квитанції за аналогічним номером, датою та розміром були подані позивачем до Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/700/19 за позовною заявою Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області до Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінінтертехнологія», товариства з обмеженою відповідальністю «Леополіс-Маркет» про зобов'язання до вчинення дій, що підтверджується довідкою відділу документального забезпечення - канцелярії Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.04.2019. Тобто, відповідного зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за даним матеріалами адміністративної справи не відбулося.

Слід звернути увагу, що позивач не позбавлений права повернення сплаченого судового збору в адміністративній справі №300/700/19 на підставі поданої ним заяви, в силу вимог частини 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір", в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

За таких обставин, суд вважає, що вказані вище квитанції не є належним доказом сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви, оскільки вказані кошти сплачені за іншою позовною заявою саме в адміністративній справі №300/700/19.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору чи документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати останнього.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі статями 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (надалі, також - Закон №3674-VI), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 абзацу 1 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII, встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1921 гривня.

Згідно із змістом прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру.

Законом України "Про судовий збір" встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 зазначеного Закону, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір за подання даного позову у розмірі 1921 грн.

За наявності вказаного недоліку, позовна заява не відповідає вимогам частини 3 статті 161 КАС України. Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись статтею 161, частинами 1, 2 статті 169, статями 171 та 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області до Державної установи "Коломийська виправна колонія (№41)", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінінтертехнологія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Леополіс-Маркет" про зобов'язання припинення обігу харчового продукту «четвертинка тушки курки» партії з датою виготовлення 07.11.2018 шляхом знищення або утилізації, залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом:

- подання документу про сплату судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцать одна) гривня.

Роз'яснити, що в разі неусунення недоліків у вище зазначений строк, позовна заява буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.