Справа № 145/488/19
Суддя: Ратушняк І. О.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 145/488/19
Провадження №2-а/145/10/2019
Рішення

іменем України

10.04.2019 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 4 роти Управління Патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив :

Позивач по справі ОСОБА_1, інтереси якого представляє захисник - адвокат ОСОБА_3, звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що поліцейським 4 роти Управління Патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Дана постанова була обґрунтована тим, що 07.03.2019 року в м. Вінниця на перехресті вул. Максимовича та Хмельницьке шосе, позивач ніби-то керував автомобілем "Фольксваген Пасат" з номерними знаками, які йому не належали, чим порушив п.2,9 (в) ПДР України.

Однак на думку позивача, оскаржувана постанова відповідача є незаконною, безпідставною, яка винесена з порушенням вимог чинного законодавства та без належних доказів, така що не відповідає дійсним обставинам справи, та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Дійсні обставини справи свідчать про те, що 07.03.2019 року він в м. Вінниця на перехресті вул. Максимовича та Хмельницьке шосе, автомобілем Фольксваген Пасат не керував, за кермом знаходилася інша особа.

Він заперечував свою вину, так як ПДР України не порушував, однак відповідач, не реагуючи на його пояснення, та врахувавши свої думки достатніми для визначення наявності обставин, які свідчать про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, не надавши йому можливості скористатися правовою допомогою захисника, прийняв рішення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

При цьому не було виконано вимоги ст.280 КУпАП, згідно якої інспектор був зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст оскаржуваної постанови також не відповідає вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП., оскільки у ній, зокрема, не зазначено про докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які він посилався, а також висловлених ним доводів. Інспектор не вжив заходів щодо збирання інших доказів, шляхом визначення та відібрання показань свідків, тому його заперечення щодо порушення правил дорожнього руху доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не спростовані.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності відповідачем тільки на підставі його думок без підтвердження іншими доказами, суперечить вимогам закону, а його вину у вчиненні порушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП України, не доведено.

Крім того, оскаржувана постанова в порушення вимог ст.285 КУпАП не була оголошена йому одразу після розгляду, не вручалась йому під розписку він не мав змоги оскаржити її у передбачений законодавством 10-денний строк. Вказану постанову він отримав поштою 29 березня 2019 року.

Враховуючи вказане, позивач просить поновити строк на оскарження постанови серії НК № 322592 від 07 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП України; скасувати вищевказану постанову, оскільки постанова складена при відсутності доказів по справі та з порушеннями вимог ст.ст. 251, 280, 283 КУпАП, а також просить закрити провадження у справі.

Вирішуючи питання поновлення строку звернення до суду, суд виходить з тих міркувань, що його слід поновити, оскільки, як вбачається з матеріалів справи позивачу постанову по справі про адміністративне правопорушення не було вручено відповідачем в день її складання, про зміст вказаної постанови та прийняте інспектором рішення позивач дізнався лише 29.03.2019 року, що і стало причиною пропущення строку на її оскарження, а отже строк на оскарження постанови є пропущений позивачем з поважних причин, тому його слід поновити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задоволити. Пояснив, що 07.03.2019 йому необхідно було поїхати в онкодиспансер за ліками. Він зателефонував до ОСОБА_4 та попросив його завезти. ОСОБА_4 погодився, сів за кермо, а він із шестирічним сином сів позаду. Вони заїхали за ОСОБА_5, який має знайомих лікарів. Рухаючись в сторону онкодиспансера на перехресті вулиць Максимовича та Хмельницьке шосе в автомобіля відмовили гальма і водій ОСОБА_4 для уникнення наїзду на бус, проїхав між трьома автомобілями, спричинивши їм пошкодження. Він сказав усім залишатися в авто, а сам пішов розмовляти із потерпілими, оскільки ДТП вчинено за участю автомобіля, який закріплений за ним. Через 30-40 хвилин після ДТП приїхали працівники патрульної поліції. Він пояснив, що за кермом не їхав, однак вони склали протокол на нього, оскільки дізналися, що він - працівник поліції.

Відповідач - поліцейський 4 роти Управління Патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 двічі в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи не надійшло, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі належних в матеріалах справи доказів.

Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, визнав можливим розглянути справу у відсутність відповідача.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що 07.03.2019 р. йому подзвонив ОСОБА_1 і попросив поїхати в лікарню, він сів за кермо і поїхав службовим автомобілем ОСОБА_1 Дорогою вони забрали ще знайомого ОСОБА_1, який знав лікаря в онкодипансері. По дорозі на світлофорі на пререхресті Хмельницького шосе та вул. Максимовича пропали гальма і він скерував автомобіль між трьома автомобілями, однак пошкодив їх. ОСОБА_1 сказав сидіти в автомобілі, а він піде і сам розбереться із даною ситуацією.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що о 20 годині йому подзвонив ОСОБА_1 і попросив поїхати з ним до його знайомих лікарів онкодиспансера, щоб вибрати ліки. Через деякий час за ним приїхав "Фольксваген Пасат", ОСОБА_1 із сином сидів на задньому сидінні, за кермом був інший чоловік. Він сів справа від водія. На пререхресті Хмельницького шосе та вул. Максимовича водій сказав, що відмовили гальма. Щоб не врізатися у бус, він звернув вліво і зачепив декілька машин. ОСОБА_1 в автомобілі сидів позаду разом з дитиною. Після ДТП ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та пішов до потерпілих.

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що він - потерпілий від ДТП. Він 07.03.2019 р. їхав по Хмельницькому шосе, на перехресті почув удар по його автомобілю,між його авто та іншим транспортним засобом проїхав "Фольксваген Пасат" , Він оглядав свій автомобіль, через деякий час до нього та інших потерпілих підійшов ОСОБА_1 і сказав, що відшкодує збитки . Хто був за кермом автомобіля "Фольксваген Пасат", він не бачив.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Зі змісту ч.6 ст.121 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає, в тому числі, за керування автомобілем з номерними знаками, що не належать не цьому засобу.

Відповідно до п.2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

Судом встановлено, що 07.03.2019 року поліцейським 4 роти Управління Патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_2відносно позивача було винесено постанову НК №322592, в якій зазначено, що 07.03.2019 р. у в м. Вінниця на перехресті вул. Максимовича та Хмельницьке шосе, ОСОБА_1 керував автомобілем "Фольксваген Пасат" з номерними знаками, які йому не належали, чим порушив п.2,9 (в) ПДР України.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії НК №322592 від 07.03.2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 170 гривень.

Однак, зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

З копії оскаржуваної постанови вбачається, що висновок про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зроблені без повного та об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів, не надана оцінка запереченням позивача щодо вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідачем суду не надано жодних доказів того, що саме позивачем було здійснено правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП, а саме не надано доказів щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, однак відео з нагрудної камери інспектора суду не надано, а позивач заперечує, що він керував транспортним засобом.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 5 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Однак відповідач, який був двічі належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, не направив обґрунтованих заперечень проти заявлених позовних вимог.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 керував 07.03.2019 р. в м. Вінниця на перехресті вул. Максимовича та Хмельницьке шосе, транспортним засобом "Фольксваген Пасат" та допустив вказане правопорушення, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.6 ст.121 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Крім того, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП суб'єктом правопорушення є водій, що керує автомобілем з номерними знаками, що не належать не цьому засобу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів, суд приходить до висновку, що слід скасувати постанову серії НК № 322592 від 07.03.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом "Фольксваген Пасат" 07.03.2019 в м. Вінниця на перехресті вул. Максимовича та Хмельницьке шосе, а тому не може бути суб'єктом доного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 122, 247, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 72-79, 205, 241-246, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити.

Поновити строк звернення до суду.

Скасувати постанову НК № 322592 по справі про адміністративне правопорушення від 07 березня 2019 року, винесену поліцейським 4 роти Управління Патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 170 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ратушняк І. О.