Справа № 204/9565/18
Суддя: Дубіжанська Т. О.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/9565/18
Провадження № 2-а/204/18/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до рядового поліції 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, в якій просив: визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАВ № 811315, а провадження по даній справі закрити. В обґрунтування вимог зазначає, що згідно постанови інспектора поліції серії ЕАВ № 811315 позивача ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню за ч. 6. ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Зазначена постанова мотивована тим, що 23 грудня 2018 року позивач в темну пору доби керував автомобілем Dacia Logan, державний номер НОМЕР_1, в якого не освітлювався задній номерний знак, що не давало чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів, чим порушив підпункт «в» п.2.9 ПДР. З вказаною постановою позивач не погоджується та вважає її такою, що складена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також правил оформлення адміністративних матеріалів. Конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому під час руху він не міг знати про можливу несправність. При цьому, він пояснив поліцейському ОСОБА_2, що перед початком руху він переконався у правильності роботи усіх світлових приладів, а після повідомлення поліцейським про непрацююче освітлення заднього номерного знаку позивач негайно усунув несправність. При цьому, відсутність освітлення номерного знаку не є перешкодою для подальшого руху автомобіля і загрожує безпеці дорожнього руху. Крім того, інспектор Мушта О.С. не надав позивачу на його вимогу докази вчинення ним адміністративного правопорушення та до постанови таких доказів не додано. Також зазначив, що всупереч ст. 268 КУпАП, оскаржувану постанову було винесено без присутності позивача. У клопотанні про перенесення розгляду справи і клопотанні про надання можливості скористатись юридичною допомогою адвоката позивачу було відмовлено. За таких обставин позивач вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. У звязку з викладеним позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом.

26 лютого 2019 року від представника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 до суду надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. Суд розглянувши вказану заяву, 05 березня 2019 року вирішив відмовити у її задоволенні, оскільки заявлені позивачем позовні вимоги не порушують права та обов'язки Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, так як інспектор патрульної поліції є суб'єктом владних повноважень, а позивач оскаржує постанову про притягнення до адміністративної відповідальності винесену саме рядовим поліції 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2

Також, 26 лютого 2019 року від представника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 до суду надійшло письмове пояснення з приводу позову, в якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. 23.12.2018 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., в якій зазначено про те, що позивач керував автомобілем Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Дніпрі, по вул. С.Хороброго, в районі будинку № 23, з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п. 2.9. «в» Правил дорожнього руху. Особи, які порушують Правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством. Зазначив, що оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Згідно п. 2.1в Правил дорожнього руху України водієві забороняється, серед іншого, керування транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. На відеозаписі з нагрудного відеореєстратора зафіксовано інкриміноване позивачу правопорушення, а саме керування ТЗ з неосвітленим заднім номерним знаком у темну пору доби. Розгляд справи проводився згідно чинного законодавства, позивачу було роз'яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП. Вважає, що пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях порушень Правил дорожнього руху та, відповідно, складу адміністративного правопорушення, а також посилання на нібито вчинені відповідачем порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності. Відповідач обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Таким чином, як вбачається з вищенаведеного, позивач у своїй позовній заяві надає суду пояснення, які не відповідають дійсності та спростовуються іншими матеріалами справи. Тож позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. У звязку з викладеним просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 23 грудня 2018 року поліцейським батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядовим поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 811315 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до вказаної постанови серії ЕАВ № 811315 від 23 грудня 2018 року, водій ОСОБА_1 23 грудня 2018 року, о 04.22 год., у м. Дніпрі, по вул. Святослава Хороброго, 23, керував транспортним засобом Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п. 2.1в Правил дорожнього руху.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за частиною першою, другою, третьою, пятою та шостою статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених частиною шостою статті 121 КУпАП.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням, без перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення на іншу дату.

У позовній заяві позивачем зазначено, що оскаржувана постанова була винесена відповідачем без присутності позивача. Однак, з наданого до суду диску з відеозаписом обставин події, що мала місце 23 грудня 2018 року під час зупинки транспортного засобу позивача та винесення відносно нього оскаржуваної постанови, вбачається, що позивач був присутній під час винесення відповідачем оскаржуваної постанови та отримав її копію.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що відповідач не розяснив позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП, судом також до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки на диску з відеозаписом події 23 грудня 2018 року зафіксовано, що відповідач у встановленому законом порядку розяснив позивачу його права. Не приймаються до уваги також і твердження позивача у позовній заяві про те, що позивачу було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про надання можливості скористатись юридичною допомогою адвоката, оскільки з відеозапису вбачається також, що клопотань про надання можливості скористатись юридичною допомогою адвоката позивач відповідачу не заявляв.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З відеозапису події 23 грудня 2018 року вбачається, що дійсно позивач ОСОБА_1В у темну пору доби керував автомобілем Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, з неосвітленим номерним знаком. Вказану обставину позивач визнав як на місці зупинки його транспортного засобу 23 грудня 2018 року, так і у позовній заяві, а отже посилання позивача на те, що відсутні докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, є безпідставними.

Посилання позивача на те, що відповідач порушив вимоги КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, а також процедуру розгляду справи, судом до уваги також не приймаються та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом події від 23 грудня 2018 року.

Згідно п. 2.9в Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

В обґрунтування незгоди з оскаржуваною постановою позивач посилається на те, що конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху та про вказану несправність він не знав, а після його зупинки працівниками поліції 23 грудня 2018 року він негайно усунув несправність.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що вина у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 6 ст. 121 КУпАП, може бути виражена як у формі умислу, так і у формі необережності, а адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП накладається, серед іншого, саме за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Як вже було встановлено вище, позивач ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, тобто позивач дійсно порушив встановлений порядок використання транспортних засобів.

При цьому, те, що позивач після його зупинки працівниками поліції усунув несправність, через яку номерний знак був неосвітленим, не свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, та не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови серії ЕАВ № 811315 від 23 грудня 2018 року.

Оцінюючи у сукупності наявні в матеріалах справи докази та враховуючи визнання обома сторонами певних обставин, суд вважає встановленим той факт, що позивач дійсно порушив вимоги п. 2.9в Правил дорожнього руху, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Отже, винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям інспектора Управління патрульної поліції і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

Доказів на підтвердження пред'явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, останній суду не надав, а судом, в ході розгляду справи таких обставин не було встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії поліцейського батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_2 щодо винесення оскаржуваної постанови не є протиправними, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 серії ЕАВ № 811315 від 23 грудня 2018 року є законною та не підлягає скасуванню.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 121, 251, 280, 283, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до рядового поліції 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 (місцезнаходження: м. Дніпро, площа Троїцька, 2-А) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська