Справа № 826/10078/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів Губської О.А., Костюк Л.О. розглянувши клопотання Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору в адміністративній справі за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонокс Груп" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАН О В И В:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонокс Груп" звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 грудня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - Державна фіскальна служба України звернувся з апеляційною скаргою, разом з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Перевіривши вказане клопотання відповідача, колегія суддів вважає його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 5 статті 296 КАС України передбачено, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянтом не долучено квитанцію про сплату судового збору. Натомість, разом з апеляційною скаргою ним заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», на момент подання апеляційної скарги, суб'єкти владних повноважень зобов'язані сплачувати судовий збір.

Пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» передбачено, обов'язок щодо забезпечення належного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору покладено на Кабінет Міністрів України.

В силу положень ч. 1 ст. 133 КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р.), суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Наведені в клопотанні причини несплати судового збору суд поважними не визнав та зазначає, що Законом України «Про судовий збір», в чинній редакції, не передбачається звільнення, відстрочення податковим органам сплату судового збору.

Крім того, суд звертає увагу на те, що однією з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги є процесуальним обов'язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Разом з тим, клопотання про відстрочення сплати судового збору не містить достатніх обґрунтувань щодо неможливості сплати апелянтом судового збору та не підтверджено жодними доказами майнового стану апелянта.

Колегія суддів також враховує висновки викладені Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2018 року по справі №804/958/17: «…обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень не є об'єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати своє право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії».

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що клопотання Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для звільнення чи відстрочення сплати судового збору, а апелянтом не надано доказів на підтвердження неможливості його сплати.

Вказана позиція також узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року (заява №70297/01) та Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28 вересня 2015 року у справі № 21-5496а15.

Керуючись ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Губська О.А.

Костюк Л.О.