Справа № 640/20276/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року адміністративну справу за позовом Національного банку України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов від 16 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ

Національний банк України (надалі за текстом - «НБУ») звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 ВП №51740816 про стягнення виконавчого збору;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 ВП №51740816 про накладення штрафу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 ВП №51740816 про стягнення виконавчого збору. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі НБУ, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови в задоволенні позовної вимоги та прийняти нове, яким задовольнити повністю позовні вимоги.

Зокрема, позивач стверджує, що рішення суду не було виконано вчасно з поважних причин, про що відповідача було повідомлено листом від 01.06.2018.

Згідно частини 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016 в адміністративній справі №826/5325/16 позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 22.03.2016 № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» з моменту її прийняття; визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.03.2016 № 385 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» з моменту його прийняття; зобов'язано Національний банк України (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови правління Національного банку України від 22.03.2016 №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» (в т.ч., але не виключно - дозволити усі початкові платежі Публічному акціонерному товариству «Український Інноваційний Банк» у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT, Національному банку України повідомити усі банки про відновлення роботи Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» у зазначених вище системах); у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 апеляційні скарги Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» Білої Ірини Володимирівни залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016 - без змін.

На виконання зазначених судових рішень, Київським апеляційним адміністративним судом 15.07.2016 було видано виконавчі листи.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.07.2016 відкрито виконавче провадження ВП №51740816 з примусового виконання виконавчого листа від 15.07.2016 №826/5325/16 про зобов'язання Національного банку України (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови правління Національного банку України від 22.03.2016 №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» (в т.ч., але не виключно - дозволити усі початкові платежі Публічному акціонерному товариству «Український Інноваційний Банк» у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT, Національному банку України повідомити усі банки про відновлення роботи Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» у зазначених вище системах).

16.11.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову ВП №51740816 про стягнення виконавчого збору, згідно якої з Національного банку України стягнуто виконавчий збір у розмірі 14892,00 грн. на підставі частини 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, 16.11.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову ВП №51740816 про накладення штрафу, згідно якої на Національний банк України накладено штраф у розмірі 5100 грн. на підставі ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» за ненадання станом на 16.11.2018 року боржником документального підтвердження виконання встановлений виконавцем строк рішення суду.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі за текстом - «Закон № 1404-VIII») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1, 2 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, підставою для накладення штрафу на боржника згідно вказаних статей органом стягнення є встановлення відсутності поважних причин невиконання рішення.

Ухвалюючи рішення у справі в частині відмови у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що доказів на підтвердження направлення на адресу відповідача листа від 01.06.2018 №18-0007/30448, який містив інформацію стосовно вчасного невиконання рішення суду з відмітками поштової установи, позивачем не надано.

Водночас, стаття Закону № 1404-VIII передбачає відповідальність за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, а не за неповідомлення про це останнього.

Частиною другою ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В матеріалах справи відсутні доводи відповідача щодо спростування факту отримання даного листа.

Крім того, згідно частини 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Отже, на підтвердження всіх обставин у справі суд мав витребувати докази з власної ініціативи.

Національний банк України до апеляційної скарги на підтвердження направлення на адресу відповідача листа від 01.06.2018 №18-0007/30448, який містив інформацію стосовно вчасного невиконання рішення суду надав Список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, поданих в 8 поштове відділення м. Києва з відмітками поштової установи про прийняття даних листів.

Таким чином, на момент прийняття спірної постанови відповідачу направлено лист від 01.06.2018 №18-0007/30448, який містив інформацію стосовно обставин, які призвели до невиконання рішення суду.

Так, матеріали справи свідчать, що 24 травня 2018 р. позивач звернувся до суду із заявою про роз'яснення судового рішення у якій просив роз'яснити зміст резолютивної частини постанови від 29.04.2016 р. та встановити законний спосіб її виконання.

Названа заява до цього часу не розглянута.

Водночас, незрозумілість судового рішення створює перешкоди його виконання.

За таких обставин, відсутні підстави для висновку про те, що Національним банком України без поважних причин не виконано рішення суду.

З огляду на викладене ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 ВП №51740816 про накладення штрафу з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог в цій частині.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Національного банку України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 ВП №51740816 про накладення штрафу скасувати.

Адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 ВП №51740816 про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича від 16.11.2018 ВП №51740816 про накладення штрафу.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 04 квітня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна