Справа № 760/23270/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача Панькіна Д. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Київської міської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил № 0275/10000/18 від 30 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови Київської міської митниці ДФС про порушення митних правил № 0275/10000/18 від 30.08.2018 р.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції у повному обсязі з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що не мав умислу на вчинення правопорушення, оскільки визначення коду УКТ ЗЕД потребувало спеціальних знань, що підтверджується проведенням спеціалізованої експертизи.

До Шостого апеляційного адміністративного суду засобами електронного зв'язку надійшов відзив відповідача, зареєстрований 02.04.2019 р. за вх. № 12299, в якому відповідач зазначає, що посилання позивача на сплату ТОВ «Телко Україна» суми донарахованого податкового зобов'язання не є достатньою підставою для скасування постанови про притягнення до відповідальності.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Телко Україна» на підставі зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу (контракту) від 29.06.2015 р. № 179, укладеного з Telko OY, здійснило імпорт товару «Речовина без аерозольного пакування Еfka РВ2001, що являє собою суміш на основі вінілового полімеру та органічних розчинників...».

Вказаний товар був заявлений позивачем до митного оформлення за електронними митними деклараціями від 14.09.2015 р. № 100270003/2015/294034 (тимчасова митна декларація) та від 07.10.2015 р. № 100270003/2015/283325 (додаткова декларація до тимчасової) як «Хімічна речовина без аерозольного пакування Еfka РВ 2001 - 165 кг., що являє собою суміш на основі вінілового полімеру та органічних розчинників. Не містить наркотичних, психотропних препаратів і прекурсорів».

Відповідно до граф 33 зазначених ЕМД товар задекларовано за кодом згідно з УКТ ЗЕД 3824 90 97 90, за яким ставка ввізного мита становить 0 % (а. с. 23, 25).

В якості декларанта у обох ЕМД зазначено позивача (а. с. 23, 25).

В подальшому за результатами висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС № 127 від 25.09.2015 р. встановлено, що вміст вологи та/або летких сполук в пробі становить 74, 33 ± 0, 13 мас. % (а. с. 18).

Контролююючим органом визначено, що даний факт призвів до заниження податкових зобов'язань зі сплати митних платежів на загальну суму 1127, 13 грн.

Постановою т. в. о. заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Київської митниці ДФС Літовки Ю. М. від 30.08.2018 р. № 0275/10000/18 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 3381, 39 грн. (а. с. 7 - 10).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Станом на момент вчинення правопорушення, яке на думку відповідача мало місце, 14.09.2015 р. та 07.10.2015 р., а також станом на момент винесення постанови, що є предметом оскарження, 30.08.2018 р. діяла редакція ст. 467 МК України, частина перша якої визначала, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Верховний Суд неодноразово розкривав зміст поняття «триваючого порушення» по відношенню до заявлення декларантом коду УКТ ЗЕД, та зазначав, зокрема у справі № 640/3257/17 (постанова від 28.12.2018 р.), що статтею 467 Митного кодексу України віднесено правопорушення, відповідальність за які передбачена статтею 485 Митного кодексу України, до триваючих. При цьому, диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає декілька варіантів об'єктивної сторони правопорушення, і порушення, що встановлене митним органом щодо позивача (заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо визначення коду товару УКТ ЗЕД) не носить триваючого характеру, оскільки є вчиненим з моменту подання відповідної декларації. Тобто у даному випадку з моменту подання декларації ймовірно протиправні дії більше не вчиняються, відтак інкримінований позивачу склад діяння не носить триваючого характеру.

Таким чином, зважаючи на те, що з моменту заявлення декларантом відомостей (14.09.2015 р. та 07.10.2015 р.) до винесення оскаржуваної постанови (30.08.2018 р.) сплинув шестимісячний строк для накладення адміністративного стягнення, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова є очевидно протиправною.

Вказана обставина є самостійною, беззаперечною і достатньою підставою для задоволення позовних вимог та дослідження складу правопорушення в межах заявлених позовних вимог не потребує.

Судом першої інстанції строки притягнення позивача до відповідальності перевірені не були, що призвело до неправильного вирішення справи.

Визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови є достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивача не бути притягнутим до адміністративної відповідальності поза встановленими законодавством строками.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 229, 271, 286, 308, 310, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Київської міської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил № 0275/10000/18 від 30 серпня 2018 року задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Київської міської митниці ДФС про порушення митних правил № 0275/10000/18 від 30 серпня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 04.04.2019 р.)