Справа № 420/520/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/520/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна 83) про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить суд:

- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо не проведення своєчасного перерахунку та виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 за період 01.01.2016 по 31.12.2017 рік відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII, ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення, звільнених з військової служби, та теяких інших осіб» №>2262, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 року №988.

- Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області виплатити заборгованість перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в сумі 40819.03 грн. без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з нарахуванням компенсації втрати частини доходів станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено (а.с. 3-11), що з 01.01.2016 р. у Позивача виникли обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, зокрема, відбулась зміна розміру видів грошового забезпечення. Також вважає, що перерахунок Позивачу пенсії не проведений з 01.01.2016 року саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії.

Крім того, жодною нормою Закону №2262-ХІІ, який у спірних правовідносинах є спеціальним, не передбачено можливість сплати пенсії частинами у майбутньому та/або із застереженнями про наявність фінансування. Таким чином, строки перерахунку пенсії, строки виплати пенсії чітко визначені Законом №2262-ХІІ, що вказує на протиправність встановлення відповідачем розстрочки у виплаті несвоєчасно перерахованої з вини відповідача пенсії Позивачу. При цьому норми Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 не застосовуються до спірних правовідносин. Перерахунок пенсії відповідачем проводився з 01.01.2018 року за період з 1 січня 2016 року по 31 січня 2017 року, проте в порушення вимог ст.55 Закону №2262-ХІІ, ОСОБА_1 відповідачем не нарахована компенсація частини втрати доходів,чим порушено право Позивача на отримання компенсації частини втрати доходів.

25.02.2019 року, від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 22-23), з огляду на який, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не належать до задоволення, оскільки на виконання постанови № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року та Постанови № 988 головним управлінням 27.03.2018 Позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі отриманої від Ліквідаційної комісії ГУ МВС в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення № 1225. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету, а тому Головне управління при розрахунку зазначеної доплати Позивачу керувалось виключно чинним законодавством України. Таким чином підстави для визнання протиправними таких дій головного управління відсутні.

Що стосується вимоги Позивача стосовно нарахування компенсації втрати частини доходів громадян, то підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії), порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання) та затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців. Враховуючи те. що доходи, а в данному випадку пенсія, виплачуються позивачу вчасно, щомісячно до 25 го числа та без затримки, підстав для виплати компенсації немає.

Сторони у судове засідання на 15.03.2019 року не з'явились, повідомленні належним чином (а.с. 31-32).

За таких обставин, згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено у порядку письмового провадження за клопотанням позивачів.

В силу частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положеньцього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви, клопотання учасників справи.

15.03.2019 року від Позивача надійшла відповідь на відзив на позов (а.с. 33-40).

Інших заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило. Інші процесуальні дії судом не вчинялись.

Обставини справи.

ОСОБА_2 є пенсіонером органів внутрішніх справ, якій призначена пенсія за вислугу років

відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення, звільнених з військової

служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

ГУПФУ в Одеській області було надано лист про проведення Позивачу перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, сума перерахованої пенсії становить 41687,52 грн. та зазначено, що виплата перерахованої пенсії буде виплачуватися з 1 січня 2019 року щомісячно 50% (868,49 грн.), з 1 січня 2020 року щомісячно 100% (1736,98грн.).

Позивач звернулась до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області з проханням погасити заборгованість до 31 грудня 2018 року в сумі 41687,52 грн., що є

сумою перерахованої пенсії з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року.

29.12.2018 року Позивач отримала лист ГУПФУ в Одеській області, датований 18.12.2018 року за № 2776/Т-11, яким їй відмовлено у виплаті перерахованої пенсії з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та зазначено, що перерахунок за вище вказаний період був проведений 01.01.2018 року,

виплата буде проведена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про

перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям

осіб" № 103 від 21.02.2018 року, та надано додаток: розрахунок виплати згідно постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року, сума нарахована на виконання судового рішення (постанова КМУ 649), згідно якої виплата перерахованої пенсії в сумі 41687,52 грн. повністю буде здійснена 01.06.2021 року.

Отже, як вважає Позивач, здійснивши перерахунок пенсії з 01.01.2016 року Відповідач встановив розстрочку її виплати.

На думку Позивача, такі дії відповідача щодо нездійснення виплати пенсії є протиправними та порушують її Конституційне право на отримання належної пенсії, шляхом виплати нарахованої доплати до пенсії з 01.01.2016 по 31.12.2017 рік, а тому звернулась із даним позовом до суду.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обов'язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови № 988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Згідно зі статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Оскільки Постанова № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 02 грудня 2015 року, ОСОБА1 має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01 січня 2016 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до п. 1 Порядку, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Висновки суду.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи те, що право позивача на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком № 45, для проведення перерахунку пенсії, Позивач має законні підстави щодо перерахунку її пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. При цьому, посилання відповідача на відсутність коштів на проведення виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (рішення Європейського суду у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року).

При цьому суд звертає увагу на підвищені гарантії соціальної захищеності осіб, що перебувають на службі в органах внутрішніх справ, з боку держави, що повинні бути реалізованими у комплексі заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист»).

Право на перерахунок пенсії у Позивача виникло згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 січня 2016 року, що є встановленим фактом і чого не заперечує відповідач, що підтверджується також розрахунком пенсії з 01 січня 2016 року, наданого Відповідачем.

Порядок проведення перерахунку пенсій на момент виникнення у Позивача права на перерахунок пенсії (правовідносин) визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» від 13.02.2008 року №45.

На виконання саме Порядку 45 Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 30.03.2017 року до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області надано списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з 01 січня 2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 року, що підтверджується листом від 11.04.2017 року № 420/Т-11 на надану Позивачем повторно заяву про проведення перерахунку пенсії.

Таким чином на момент виникнення права на перерахунок пенсії, Відповідач керувався саме Порядком 45, а не Постановою Кабінету Міністрів № 103 від 21.02.2018 року, яка була прийнята після виникнення у Позивача права на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року.

Судом встановлено, що Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області 17.05.2017 року була надана довідка №1225 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року.

Згідно з листом Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.02.2018 року № 300/Т-11 Позивачу відмовлено в проведені перерахунку пенсії з посиланням на відсутність коштів.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Постанова КМУ від 21.02.2018 р. № 103, не може розповсюджувати свою дію на ті правовідносини, які виникли до її прийняття.

Суд зазначає, що Позивач отримала право на перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року в силу приписів ст. 63 Закону України № 2262. п. 4 Порядку № 45. При цьому Кабінет Міністрів України уповноважений визначати порядок проведення такого перерахунку, що й було реалізовано ним шляхом прийняття Порядку № 45.

З 2016 року Позивачу виплачувалась пенсія в зменшеному розмірі, ніж підлягала виплаті, чого не заперечує відповідач, що прзивело до втрати частини доходів.

Європейський суд з прав людини у справі у рішенні від 26 червня 2016 по справі «Суханов та Ільченко проти України» (CASE OF SUKHANOV AND ILCHENKOv. UKRAINE) (заяви № 68385/10 та 71378/10) в § 40 застосував поняття «законне сподівання». Так у зв'язку зі змінами, внесеними Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», який передбачав, що розмір відповідної надбавки визначатиме Кабінет Міністрів України. Суд визнав, що зважаючи на імперативне формулювання Закону 2006 року, заявники могли законно сподіватись, що Кабінет Міністрів України встановить розмір пенсії за відповідний період. Таким чином, протягом цього періоду заявники мали «законне сподівання» щодо підвищеного розміру пенсії («Моріс проти Франції» (Mauricev. France), [ВП] № 11810/03, п. 63, ЄСПЛ 2005-ІХ; «Веселінські проти «колишньої Югославської Республіки Македонія» (Veselinskiv. "the former Yugoslav Republic of Macedonia"), № 45658/99, n. 80 та наступні, від 24 лютого 2005 року).

Отже, Позивач мала "законні сподівання" отримати пенсію у збільшеному розмірі після перерахунку її розміру.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби,так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із зазначеного у рішеннях Конституційного Суду України, розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Загальний порядок виплати пенсій визначений статтею 52 Закону № 2262 -XII, відповідно до частини третьої якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Згідно із частиною другою статті 55 Закону № 2262-ХІІ, нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262 прямо встановлено, що Кабінет Міністрів України визначає умови, порядок та розміри перерахунку усіх призначених за цим Законом пенсій у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, що вказує на відсутність у відповідача повноважень здійснювати розстрочку у виплаті несвоєчасно перерахованої пенсії з вини відповідача.

Системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету міністрів права встановлювати «порядок перерахунку пенсії» не є тотожним праву встановлювати «строки перерахунку пенсії», «строки виплати пенсії».

В даному випадку право на перерахунок пенсії та її виплату в певному розмірі не скасовувалось, відбулась лише зміна порядку перерахунку пенсії, який не повинен впливати на встановлений Законом термін виплати.

Зазначені висновки суду відповідають висновкам, що наведені у постанові Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №820/6514/17-а.

Європейський суд з прав людини у справах «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України» зауважив, що реалізація особою права, яке пов'язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Таким чином, обмежене фінансування або відсутність коштів у державних бюджетах України не є та не може бути підставою для відмови або не здійснення перерахунку та виплати пенсій особам, які мають на це законне право.

Проте, суд вважає за можливе, позовну вимогу про зобов'язання Відповідача виплатити заборгованість перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в сумі 40819.03 грн. без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з нарахуванням компенсації втрати частини доходів станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці, задовольнити частково, а саме, не зазначаючи суми, яку Відповідач повинен виплатити, з огляду на наступне.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що про проведення Позивачу перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, сума перерахованої пенсії становить 41687,52 грн.

Як вбачається із Відповіді на відзив, заборгованість пенсії на момент подачі позову січень 2019 року складала 40819,03 грн., на лютий 2019 року - 39950,54 грн., на березень 2019 року - 39082,05 грн. (868.49 * 3 = 2605,47 грн.).

Таким чином, заборгованість вже зменшилась з 41687,52 грн. до 39082,05 грн. та продовжує зменшуватись, а тому суд, вважає за можливе не зазначати суму, яка підлягає виплаті Позивачу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1, належить до часткового задоволення.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-73, 77, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна 83) про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо не проведення своєчасного перерахунку та виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 за період 01.01.2016 по 31.12.2017 рік відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII, ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення, звільнених з військової служби, та теяких інших осіб» №>2262, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 року №988.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області виплатити заборгованість перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, без урахування термінів виплати, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з нарахуванням компенсації втрати частини доходів станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.