Справа № 360/3175/18
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року справа №360/3175/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Міронової Г.М., Ястребової Л.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Біловодського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 360/3175/18 (головуючий І інстанції Кисельова Є.О., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_2 до Біловодського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Біловодського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі Біловодське ОУПФУ), в якому, з урахуванням уточненого позову, просила:

- визнати протиправною та незаконною бездіяльність, відмову у нарахуванні та виплаті пенсії з вересня 2018 року;

- зобовязати поновити нарахування та виплати пенсії з моменту припинення з 1 вересня 2018 року (а.с. 25-26).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року позов задоволений:

- визнано протиправною бездіяльність Біловодського ОУПФУ щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 з 1 вересня 2018 року раніше призначеної пенсії;

- зобовязано Біловодське ОУПФУ поновити з 1 вересня 2018 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2;

- допущено рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць (а.с. 134-138).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду через порушення норм матеріального права та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачеві правомірно припинено виплату пенсії у звязку з відсутністю довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи (а.с. 141-43).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, і дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини.

Позивач з 15.06.2016 року зареєстрована за адресою: 92800, Луганська область, Біловодський район, с.Новодеркул, вул.Луганська, 1/2 (а.с. 6-7, 32).

Згідно довідки УПСЗН Біловодської РДА від 10/08-2559 від 18.07.2016 року ОСОБА_2 знята з обліку як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції згідно з Постановою КМУ від 01.10.2014 року № 509 (а.с. 51).

В 2016 році позивача звернулася до відповідача з заявою, в якій просила запросити пенсійну справу з м.Олександрія Кіровоградської області (а.с. 52).

В матеріалах справи наявна заява позивача, в якій просив належні суми пенсії перераховувати на поточний рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк» (а.с.53).

Розпорядженням відповідача від 02.08.2016 року № 159786 позивача взято на облік (а.с.56).

На звернення позивача від 11.09.2018 року №209/Д-14 листом від 26.09.2018 року №209/Д-14 відповідач повідомив, що виплату пенсії 01.09.2018 року зупинено у звязку з відсутністю довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи відповідно до постанови КМУ від 01.10.2014 №509. Позивачу запропоновано поновити статус внутрішньо переміщеної особи та надати відповідну довідку до управління для продовження виплати пенсії (а.с. 5).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи.

Спірним у справі є правомірність припинення виплати пенсії позивачеві з 01.09.2018 року.

Статтею 8 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 5 Закону № 1058 передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону № 1058 пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 цього Закону № 1058 азначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону № 1058 поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити правовий висновок про те, що статтею 49 Закону № 1058 чітко встановлено, що виплата пенсії припиняється тільки за рішеннями двох суб'єктів: територіального органу ПФУ або суду, - та лише з підстав, визначених у цій статті, але жодна з таких підстав управлінням не застосована.

Крім того, рішення про припинення виплати пенсії позивачу відповідачем не приймалось.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з моменту реєстрації позивачем постійного місця проживання у Біловодському районі Луганської області, а саме - з 15.06.2016 року і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи, до нього не повинні застосовуватись нормативно-правові акти, які регулюють правовідносини між Пенсійним Фондом України та внутрішньо-переміщеними особами.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2, відповідачу саме з 15.06.2016 року було відомо про постійне місце реєстрації позивача у с. Новодеркул, Біловодського району Луганської області, а тому саме з цієї дати всі дії відповідача повинні бути направленні на нарахування та виплату пенсії позивачу не як до внутрішньо-переміщеної особи, а як до громадянина України, який змінив місце реєстрації та проживання на території України.

Системний аналіз наведених положень законодавства в контексті встановлених обставин справи, дає підстави для висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для припинення нарахування та виплати позивачу пенсії та покладення на нього обов'язку щодо звернення з особистою заявою до Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з довідкою ВПО для продовження виплати пенсії.

Як вже зазначалось раніше, відповідач припинив з 1 вересня 2018 року виплату пенсії позивачу без прийняття будь-якого рішення та за відсутності підстав, визначених частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності Біловодського ОУПФУ щодо ненарахування та невиплати пенсії ОСОБА_2 з 1 вересня 2018 року; зобовязання відповідача поновити з 1 вересня 2018 року нарахування та виплату пенсії позивачеві.

На підставі встановлених обставин справи та наведених нормативно-правових норм, які регулюють спірні відносини, суд апеляційної інстанції вирішив, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Біловодського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 360/3175/18 за позовом ОСОБА_2 до Біловодського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 3 квітня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді Г.М. Міронова

ОСОБА_3