Справа № 160/9528/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року Справа № 160/9528/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -
У грудні 2018 року позивач звернулася до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просила: визнати дії працівників ГУ ДФС у Дніпропетровській області протиправними; скасувати рішення про застосування фінансових санкцій ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 000275/04-36-40-06/НОМЕР_1 від 17.09.2018 року.
Ухвалою суду від 22.12.2018 р. у даній справі відкрито провадження, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Новомосковським ВП ГУ НП України у Дніпропетровській області 07.06.2018 р. складений протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №088988 (далі - протокол), у якому зазначено, що продавець ОСОБА_2 у магазині, що належить ФОП ОСОБА_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, здійснила продаж неповнолітньому ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) пляшки горілки, місткістю 0,5 л, міцністю 40% вартістю 36 грн. без наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та за ціною, нижчою за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої. За розглядом матеріалів справи Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення від 17.09.2018 р. №000275/04-36-40-06/НОМЕР_1, згідно з яким до позивача застосована фінансова санкція на загальну суму 33 800 грн. Оскільки факт продажу алкогольних напоїв неповнолітній відбувся у місці здійснення позивачем підприємницької діяльності, склад правопорушення, передбачений ст.153 та ст.17 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР є обґрунтованим. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Позивач надала до суду відповідь на відзив, де зазначила, що її не було повідомлено про події, які мали місце 25.05.2018 р. та обставини складання 07.06.2018 р. адміністративного протоколу серії ГР № 088988. Жодних запитань з цього приводу їй не ставили, особистих пояснень не брали. Протокол про адміністративне правопорушення було складено 07.06.2018 р., тобто через два тижні після подій, які начебто мали місце 25.05.2018 р. Огляд в її магазині ніхто не проводив та не вилучив жодної пляшки будь-якого спиртного.
Відповідач вважає наявність вини ФОП ОСОБА_1 в тому, що саме в магазині, де вона здійснює свою підприємницьку діяльність було начебто реалізовано алкогольні напої неповнолітній особі, без наявності ліцензії. В цьому, на погляд відповідача і полягає суб'єктивна сторона начебто вчиненого правопорушення з боку позивача. Хоч крім суперечливих пояснень ОСОБА_2 та неповнолітнього, інші докази вчинення певної дії та настання відповідної події з боку позивача, відсутні. Таким чином, застосування відносно неї фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 33 800 грн. вважає безпідставними, а тому відповідач просила суд позов задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Судом встановлено, що 07.06.2018 року Новомосковським ВП ГУ НП України у Дніпропетровській складений протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №088988, у якому зазначено, що продавець ОСОБА_2 у магазині, що належить ФОП ОСОБА_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, здійснила продаж неповнолітньому ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) пляшки горілки, місткістю 0,5 л, міцністю 40% вартістю 36 грн. без наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та за ціною, нижчою за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.
На підставі матеріалів правоохоронних органів від 07.06.2018 року серії ГР №088988 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено рішення від 17.09.2018 року №000275/04-36-40-06/НОМЕР_1, згідно з яким до ФОП ОСОБА_1 застосована фінансова санкція на загальну суму 33 800 грн.
Позивач, не погоджуючись із винесеним рішенням, оскаржила його до Державної фіскальної служби України.
01.12.2018 року рішенням Державної фіскальної служби України від 28.11.2018 р. за № /Г/99-99-11-06-01-25 у задоволенні скарги було відмовлено, а спірне рішення залишено без змін.
Правомірність та обґрунтованість рішення відповідача від 17.09.2018 року №000275/04-36-40-06/НОМЕР_1 є предметом позову, який передано на розгляд суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.1 Закону №481 роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.
Згідно із ч.6 ст.153 Закону №481, продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.
В силу ч.1 ст.17 Закону №481, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування визначені Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 р. №854 (далі - Правила №854).
Відповідно до п.2 Правил №854, роздрібна торгівля алкогольними напоями - це діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.
Згідно із п.22 Правил №854, продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.
В силу п.п.1.4, 16 Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції в Україні від 24.07.2002 р. №219 (далі - Правила №219), суб'єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб'єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій. Суб'єкти господарської діяльності у сфері ресторанного господарства при облаштуванні закладу (підприємства) згідно з обраним типом (класом) повинні мати необхідні виробничі, торговельні та побутові приміщення, а також обладнання для приготування та продажу продукції. Вимоги, що пред'являються до виробничих, торговельних та побутових приміщень закладів (підприємств) ресторанного господарства, обладнання, інвентарю, переліку послуг, технологічних режимів виробництва продукції, встановлюються законодавством України.
Відповідно до п.4.1.4 ПК України, податкове законодавство України, серед іншого, ґрунтується на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Згідно із ч.1 ст.17 Закону №481, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Відповідно до абз.3 п.5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є зокрема матеріали правоохоронних органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Так, підставою для винесення оскаржуваного рішення був протокол про адміністративне правопорушення від 07.06.2018 року серії ГР №088988, яким встановлено порушення ч.12 ст.15., п.2 ч.1 ст.15 та ст.18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (із змінами та доповненнями), а саме: реалізація алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, реалізація алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої.
Тобто, виходячи з абз.3 п.5 Порядку №790 контролюючий орган зобов'язаний вчинити певні дії в разі, якщо з матеріалів отриманих від правоохоронних органів можливо дійти висновку про порушення, саме суб'єктом господарювання, норм Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".
Таким чином, отримавши вказані матеріали про адміністративне правопорушення, відповідач відповідно до норм чинного законодавства вчинив відповідні дії, а саме виніс спірне рішення про застосування фінансових санкцій.
Так, суд критично ставиться до тверджень позивача, стосовно займаної посади ОСОБА_2 з огляду на те що в поясненнях, наданих ОСОБА_2 вказано, що вона працює продавцем у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та 25.05.2018 року здійснила продаж неповнолітньому ОСОБА_3 пляшки горілки, місткістю 0,5 л, вартістю 36 грн. та пляшку наливки «Малина», об'ємом 0,5 л, вартістю 29 грн.
Відповідно до ст.15 Закону №481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Статтею 15.3 Закону №481 встановлено обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, зокрема, особам, які не досягли 18 років.
Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.
У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.
Відповідно до ст.18 Закону №481 Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 р. №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», із змінами та доповненнями, затверджені розміри мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв з розрахунку мінімальної ціни за 1 літр 100-відсоткового спирту.
Відповідно до статті 17 Закону №481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спирте-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
На момент вчинення правопорушення чинними були вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 р. №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», із змінами та доповненнями, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 р. №634, згідно з якою з 09.09.2017 р. мінімальна роздрібна ціна, зокрема, горілки та лікеро-горілчаних виробів становить 397,76 грн. за 1 літр 100 - відсоткового спирту.
Враховуючи вищенаведене з 09.09.2017 р. мінімальна роздрібна ціна горілки місткістю 0,5 л, міцністю 40% становить 79,56 грн.
До ФОП ОСОБА_1 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області відповідно до абз.5.9. частини другої статті 17 Закону України №481 застосовано такі штрафні санкції:
- фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн. - за реалізацію алкогольних напоїв особі яка не досягла 18 років;
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, шо оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій №000118/04-36-40-06/253141694 від 23.05.2018 року на загальну суму 33 800 грн. прийнято обґрунтовано та на підставах та у спосіб передбачений чинним законодавством. Протиправності в діях відповідача суд не вбачає, з викладених вище підстав.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд вважає за можливе у задоволенні позову відмовити повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування рішення про застосування фінансових санкцій - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя Кучма К.С.