Справа № 808/1901/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року

Київ

справа №808/1901/17

адміністративне провадження №К/9901/4001/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Бившевої Л.І., суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.10.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-інженерний центр «ЗТЗ-Сервіс» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ТОВ «Науково-інженерний центр «ЗТЗ-Сервіс» подало до суду позов, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.06.2017 № про нарахування відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» пені в сумі 358 577,38 грн за порушення вимог статті 1 цього Закону.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що контролюючий орган неправомірно нарахував пеню за день фактичної оплати. З введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо усунення адміністративних бар'єрів для експорту послуг» від 03.11.2016 № 1724-VIII вимоги частини першої статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не поширюються на експорт послуг (крім транспортних та страхових). Контролюючий орган не врахував, що виручка в сумі 11 644,00 євро не надійшла на валютний рахунок позивача через те, що була зменшена нерезидентом на суму штрафу, яку за контрактом позивач зобов'язаний був сплатити за поставку товару з порушенням строку, тобто нерезидент фактично провів зарахування зустрічних грошових вимог.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 09.10.2017 позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 06.06.2017 № в частині нарахування позивачу пені в сумі 165 075,95 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28.11.2017 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.10.2017 залишив без змін.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що контролюючий орган неправомірно нарахував пеню за день фактичної оплати, оскільки закон передбачає нарахування пені за кожен день прострочення платежу. Контролюючий орган не врахував, що виручка в сумі 11 644,00 євро не надійшла на валютний рахунок позивача через те, що була зменшена нерезидентом на суму штрафу, яку за контрактом позивач зобов'язаний був сплатити за поставку товару з порушенням строку. Виручка в сумі 200 євро не надійшла на валютний рахунок позивача через те, що списана банком як комісія іноземних банків.

Головне управління ДФС у Запорізькій області подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення в частині задоволення позову та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на те, що суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального та процесуального права, не надали оцінки тому, що валютна виручка в сумі 200 євро та в сумі 11 644,00 євро не надійшла на валютний рахунок позивача, що є підставою для нарахування пені. Валютна виручка в сумі 11 644,00 євро не надійшла на валютний рахунок позивача через те, що останній не виконав умов експортного контракту та не відкрив банківської гарантії, за рахунок якої мали компенсуватись штрафні санкції за неналежне виконання зобов'язань перед нерезидентом. Є правомірно нарахованою пеня за день, коли надійшла валютна виручка на валютний рахунок, оскільки Інструкція про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними та лізинговими операціями, затверджена постановою Національного банку України від 24.03.1999 № 136, не встановлює моменту, в якій закінчується порушення.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Хохуляк В.В., Шипуліна Т.М.

Верховний Суд ухвалою від 02.02.2018 відкрив провадження у справі, ухвалою від 28.03.2019 призначив справу до касаційного розгляду у попередньому судовому засіданні на 02.04.2019.

Верховний Суд, переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справи в оскаржуваній частині, зважає на таке.

Суди попередніх інстанцій встановили, що підставою для нарахування позивачу відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» за податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2017 № пені в сумі 358 577,38 грн є висновки контролюючого органу, викладені в акті від 06.03.2017 № 096/08-01-14-04/13605779, про порушення вимог статті 1 цього Закону, що полягало, зокрема, у порушенні строків надходження валютної виручки за експортними контрактами від 14.04.2014 № 140/2013-2014/058-14/2-00 та від 31.03.2015 № 015-15/3-00 з нерезидентом «EGYPTALUM».

Щодо частини задоволених позовних вимог порушення полягало у тому, що за контрактом від 31.03.2015 № 015-15/3-00 валютна виручка за виконані роботи в сумі 52 371,00 євро від нерезидента Egyptian Elektricity Transmission Company надійшла на валютний рахунок позивача з перевищенням 90-денного строку (пеня нарахована за 31 днів прострочення), в сумі 5237,10 євро - з перевищенням 90-денного строку (пеня нарахована за 7 днів прострочення) та валютна виручка в сумі 200,00 євро станом на час проведення перевірки не надійшла (пеня нарахована за 224 днів прострочення).

За цим контрактом виручка надійшла на валютний рахунок позивача в загальній сумі 57990,00 євро: 31.03.2016 в сумі 47133,90 євро; 07.04.2016 в сумі 5037,10 євро; 23.05.2016 в сумі 5819,00 євро.

Відповідно до розрахунку пені за експортними операціями до оскаржуваного податкового повідомлення рішення за цим контрактом: пеня в сумі 143683,83 грн нарахована на суму заборгованості 52371,00 євро за період з 01.03.2016 по 31.03.2016, включаючи день погашення заборгованості в сумі 47133,90 євро; пеня в сумі 3244,47 грн нарахована на суму заборгованості 5237,10 євро за період з 01.04.2016 по 07.04.2016, включаючи день погашення заборгованості в сумі 5037,10 євро; пеня в сумі 814,22 грн нарахована на суму заборгованості 200,00 євро за період з 08.04.2016 по 23.05.2016, включаючи день погашення заборгованості в сумі 5819,00 євро; пеня в сумі 3693,60 грн нарахована на суму заборгованості 200,00 євро за період з 14.07.2016 по 22.02.2017.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправне нарахування позивачу пені за один календарний день, коли відбулося надходження валютної виручки на валютний рахунок позивача, а саме: за 31.03.2016 є протиправно нарахованою пеня в сумі 4 639,96 грн, що є частиною нарахованої пені в сумі 143683,83 грн на суму заборгованості 52371,00 євро; за 07.04.2016 є протиправно нарахованою пеня в сумі 463,50 грн, що є частиною нарахованої пені в сумі 3244,47 грн на суму заборгованості 5237,10 євро; за 26.05.2016 є протиправно нарахованою пеня в сумі 17,70 грн, що є частиною нарахованої пені в сумі 814,22 грн на суму заборгованості 5819,00 євро. Всього протиправно нарахованою у зв'язку з цим є пеня в сумі 5121,16 грн. При цьому суд касаційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (у редакції, чинній на час виникнення відносин) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно з пунктом 1 постанови Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.03.2016 № 140 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Згідно зі статтею 4 цього Закону порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Таким чином, у разі порушення 90-денного строку зарахування виручки резидента в іноземній валюті на валютний рахунок в уповноваженому банку підлягає нарахуванню пеня за кожний день прострочення.

Відповідно до підпунктів 30.1, 30.2 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Отже, день надходження суми виручки резидента на його валютний рахунок є днем виконання обов'язку щодо зарахування такої виручки на такий рахунок і не є днем прострочення платежу.

З огляду на зазначене, суди попередніх інстанцій обґрунтовано визнали протиправним нарахування позивачу пені в сумі в сумі 5121,16 гривень.

Суд касаційної інстанції також погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправне нарахування позивачу пені в сумі 3693,60 грн на суму валютної виручки 200 євро, яка не була зарахована на валютний рахунок позивача.

Так, суди на підставі банківських виписок та довідок банку встановили, що кошти в сумі 200 євро не могли надійти на валютних рахунок позивача, оскільки були зняті із сум платежів як комісія іноземних банків, тобто ненадходження цієї суми на валютний рахунок позивача було обумовлено незалежними від позивача причинами, у зв'язку з чим відсутні підстави для покладення на позивача фінансової відповідальності у вигляді пені.

Суди попередніх інстанцій також встановили, що згідно з висновком контролюючого органу порушення позивачем вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» полягало у тому, що за експортним контрактом від 14.04.2014 № 140/2013-2014/058-14/2-00 станом на 22.02.2017 року, протягом 120-денного строку не надійшла на валютний рахунок позивача від нерезидента валютна виручка за виконані роботи в сумі 11 644,00 євро. Відповідно до розрахунку пені за експортними операціями до оскаржуваного податкового повідомлення рішення за цим контрактом на суму заборгованості 11 644,00 євро нарахована пеня в сумі 156 266,19 грн за 155 днів прострочення за період з 21.09.2016 по 22.02.2017.

Суди попередніх інстанцій на підставі листа нерезидента, адресованого позивачу, установили, що нерезидент у відповідності до умов контракту відрахував з суми валютної виручки позивача штраф за поставку товару у розмірі 5 %, що склало 11 569,00 євро, оскільки позивач поставив товар з порушенням строку.

З огляду на зазначене, суди дійшли висновків про протиправність нарахування позивачу пені в сумі 156 266,19 гривень.

Суд касаційної інстанції не може визнати таку позицію судів попередніх інстанцій обґрунтованою, оскільки суди не встановили обставин, що мають значення для справи, зокрема не дослідили обставин, якими контролюючий орган обґрунтовував заперечення проти позову в цій частині, наголошуючи на тому, що валютна виручка не надійшла на валютний рахунок позивача в результаті невиконання позивачем перед нерезидентом зобов'язання, передбаченого договором.

Так, контролюючий орган, посилаючись на умови пункту 9 експортного контракту від 14.04.2014 № 140/2013-2014/058-14/2-00, наголошує на тому, що компенсація штрафних санкцій за неналежне виконання позивачем зобов'язання перед нерезидентом здійснюється за рахунок банківської гарантії, яку зобов'язаний був відкрити позивач. Відрахування суми штрафу із суми валютної виручки нерезидент здійснив у зв'язку з тим, що позивач у порушення умов контракту таку банківську гарантію не відкрив.

З огляду на положення підпункту 109.1 пункту 109 Податкового кодексу України, за яким податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність), зокрема, платників податків, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, суди мали дослідити умови контракту з метою оцінки зазначених контролюючим органом обставин.

Зважаючи на те, що суди порушили норми процесуального права, не дослідили докази у справі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи у зазначеній частині, суд касаційної інстанції дійшов висновку про скасування судових рішень першої та апеляційної інстанції щодо податкового повідомлення-рішення в частині нарахування пені в сумі 156 266,19 грн з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 344, 349, 350, 353, 355, 356, 359, підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.10.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.06.2017 № в частині нарахування пені в сумі 156 266,19 грн та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.10.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

В.В. Хохуляк

Судді Верховного Суду