Справа № 758/3418/19
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/3418/19
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

18 березня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві, про скасування протоколу про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із згаданим позовом.

У відкритті провадження за вказаним позовом слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

П. 1 ч. 1 та ч. 6 ст. 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановлених п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів та ін.

Згідно ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується.

Встановлено, що предметом позову є дії відповідача, пов'язані із складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП щодо позивача.

Тобто, вказаний позов не є адміністративним, оскільки відповідачем при складанні адміністративного протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні дії, які мають бути дослідженні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діянні особи складу адміністративного правопорушення, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі, протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов'язків, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, а також дії відповідача по його складанню, самостійним предметом оскарження бути не можуть, оскільки не підпадають під положення ст. 19 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно позивача за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, розглядається судом першої інстанції, за наслідками розгляду якого виноситься постанова суду.

Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі №760/9462/16-а.

Виходячи з цього, провадження в справі не може бути відкрито і справа не може бути призначена до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 251, 255 КУпАП, ст. ст. 2, 19, 170 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві, про скасування протоколу про адміністративне правопорушення;

Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу;

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Гребенюк