Справа № 359/7624/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2019 року

Київ

справа №359/7624/16-а

адміністративне провадження №К/9901/16705/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - управління ПФУ) на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2017 року (суддя Муранова-Лесів І.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року (судді Глущенко Я.Б., Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.) у справі № 359/7624/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління ПФУ, в якому просив: визнати дії відповідача щодо протизаконного застосування у 2016 році при переведенні позивача з пенсії за вислугу років, призначеної у 1997 році згідно із Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) показника середньої заробітної плати за 2007 календарний рік неправомірними та зобов'язати відповідача провести обчислення пенсії позивача за віком відповідно до частини першої статті 27 та частини першої, другої статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2013 - 2015 роки (3263,44 грн), нарахування та виплату пенсії за віком у відповідному розмірі з дня звернення за призначенням такої 08 серпня 2016 року.

Бориспільський міськрайонний суд Київської області постановою від 24 січня 2017 року позов задовольнив.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Апеляційний суд погодився із судом першої інстанції, що у вересні 2016 року позивач звернувся до відповідача за призначенням іншого виду пенсії на підставі іншого закону, а не за переведенням з одного виду пенсії на інший відповідно до статті 45 Закону № 1058-IV, на що посилається відповідач.

Ураховуючи, що пенсія позивачу згідно із Законом № 1058-IV була призначена вперше, отже для її розміру мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше за цим законом, а не формули, які використовуються при переході із одного виду пенсії, призначеної за цим законом, на інший.

Таким чином, відповідач при обрахунку його пенсії повинен був застосувати показники середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013, 2014 та 2015 роки відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій управління ПФУ звернулося з касаційною скаргою про їх скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Управління ПФУ зазначає, що законних підстав для проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки (2013-2015), немає.

У запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а оскаржені рішення - без змін.

Верховний Суд переглянув судові рішення в межах касаційної скарги, перевірив повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи, правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права і дійшов висновку про таке.

Суди у цій справі встановили, що позивач з 10 серпня 2016 року отримує пенсію за віком, перебуває на обліку в управлінні ПФУ (до реорганізації Управління пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області).

05 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести обчислення пенсії за віком, призначеної замість пенсії за вислугу років «військової», із застосуванням показника середньої заробітної плати по країні за 2013-2014 роки (3263,44 грн) відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV.

Листом від 21 вересня 2016 року № 9345/03 відповідач відмовив у такому перерахунку, посилаючись на те, що при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком було проведено розрахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Верховний Суд України раніше висловив правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, на яку покликаються суди попередніх інстанцій у справі, що розглядається, сформулював такий правовий висновок.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 11 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача у тій справі мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачу у тій справі було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше. Крім того, після звільнення з органів внутрішніх справ позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

У справі, яка є предметом касаційного оскарження, суди встановили, що ОСОБА_1 була призначена пенсія відповідно до Закону № 2262-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, після звільнення з органів внутрішніх справ позивач продовжував працювати, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше.

Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої і апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів першої і апеляційної інстанцій - без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 341- 343, пунктом 1 частини першої статті 349, статтями 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційну скаргу Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) М.І. Гриців

Судді : (підпис) Я.О. Берназюк

(підпис) Н.В. Коваленко

Згідно з оригіналом

помічник судді Н.В. Москаленко