Справа № 520/1948/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

08.04.2019 р. справа №520/1948/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденко А.В.,

за участі:

секретаря - Стрєлка О.В.,

представника позивача - Іванової О.В.,

представника відповідача - Книги Ю.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№ 12)"
до Головного управління ДФС у Харківській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Позивач, ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №12» (далі за текстом - Підприємство, ДП, платник), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області № від 15.11.2018 р.

Підставами позову є доводи про те, що штраф за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань з ПДВ було застосовано контролюючим органом унаслідок неправильного ведення обліку стану виконання ДП податкового обов'язку.

Відповідач, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що ДП здійснювало несвоєчасну сплату самостійно узгоджених сум ПДВ за період 01.05.2015 р. - 31.12.2017 р. Указане є протиправним діянням, відповідальність за яке запроваджена ст. 126 Податкового кодексу України.

Оцінивши приєднані до справи докази, суд встановив такі обставини спору.

29.10.2018 р. контролюючим органом, ГУ ДФС у Харківській області була проведена камеральна перевірка позивача з питання дотримання терміну сплати податкових зобов'язань з ПДВ за період 01.05.2015 р. -31.12.2017р .

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 29.10.2018 р. №15525/20-40-12-9/08680841 (далі за текстом - Акт).

У тексті Акту контролюючим органом відображені судження про вчинення особою податкового правопорушення у формі оплати ПДВ за деклараціями з податку на додану вартість за період 01.05.2016 р. -31.12.2017 р. із затримкою понад 30 днів (окрім одного випадку, коли строк затримки склав 1 день).

15.11.2018 р. з посиланням на Акт контролюючим органом було видано податкове повідомлення - рішення № про застосування 881.823,43 грн. штрафу.

Як з'ясовано судом, юридичною підставою для видання оскарженого рішення владний суб'єкт - контролюючий орган обрав положення абз. 2 п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, а фактичною підставою послугувало судження владного суб'єкта про оплату ДП самостійно узгоджених податкових зобов'язань з ПДВ за 01.05.2015 р. - 31.12.2017 р. поза межами установленого законом строку.

До відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011 р. таким законом є Податковий кодекс України.

Підпунктом п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До несвоєчасно сплаченої особою суми податку застосовується механізм зміни призначення платежу за правилами п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, де передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Окрім того, до несвоєчасно сплаченої особою суми податку за фактом виконання податкового обов'язку підлягають застосуванню приписи ст. 126 Податкового кодексу України, відповідно до яких у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

За фактом допущення особою затримки у виконанні податкового обов'язку за самостійно узгодженими грошовими зобов'язаннями підлягають застосуванню і приписи ст. 129 Податкового кодексу України, котрі передбачають нарахування контролюючим органом пені.

Відправляючи правосуддя по цій справі, суд зауважує, що обставини виконання ДП податкового обов'язку з ПДВ за період 01.01.2015 р. - 26.02.2016 р. були предметом судової перевірки по справі №820/8657/15 та по справі №820/3280/18.

Так, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2015 р. по справі №820/8657/15 (залишена у силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 р.), рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2018р. по справі №820/3280/18 (залишено у силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 р.) установлені обставини неправомірного (неправильного та недостовірного) ведення контролюючими органами обліку стану виконання ДП податкового обов'язку з ПДВ за період 01.01.2015р.-26.02.2016р.

При цьому, ГУ ДФС у Харківській області було обтяжено обов'язком виключити із картки особового рахунку ДП з ПДВ суму податкового боргу з ПДВ у розмірі 740.992,00 грн. та суму нарахованої контролюючим органом пені у розмірі 66.777,09 грн.

Отже, у спірних правовідносинах має місце факт спотворення контролюючим органом дійсних обставин виконання ДП податкового обов'язку з ПДВ за період 01.01.2015 р. - 26.02.2016 р., котрий не підлягає додатковому доказуванню у силу дії ч. 4 ст. 78 КАС України.

З огляду на викладене, суд доходить до переконання про те, що оскаржене рішення носить нездоланний і непереборний дефект, адже ґрунтується на помилковій оцінці контролюючим органом календарної події виконання ДП податкового обов'язку з ПДВ за період 01.01.2015 р.-26.02.2016 р., що спричинило невірний облік стану виконання і подальших зобов'язань з ПДВ.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб'єкт при виданні оскарженого рішення не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України.

Факт порушення прав та інтересів особи у спірних правовідносинах у галузі податкової справи знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 15.11.2018 р. №.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України 9 квітня 2019 року.

Суддя Сліденко А.В.