Справа № 344/5042/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1737/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С. М.

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року в справі № 344/5042/18 (головуючий суддя - Домбровська Г. В., м. Івано-Франківськ) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2018 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про поновлення строку оскарження постанови інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції Джуса В. В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 03 січня 2017 року серії БР № 453194, визнання протиправною та скасування постанови інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції Джуса В. В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 03 січня 2017 року серії БР № 453194 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідачем порушено вимоги щодо порядку притягнення до адміністративної відповідальності при винесенні оскаржуваної постанови та здійснення адміністративного провадження, оскаржувана постанова прийнята за наслідком неповного з'ясування усіх фактичних обставин та є протиправною.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №453194 від 03.01.2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати, а позов залишити без розгляду з таких підстав.

Встановлено, що 03 січня 2017 року інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції Джус В. В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №453194, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги та розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, як такої, що винесена інспектором поліції із порушенням вимог чинного законодавства без наведення належних та допустимих доказів вини позивача.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи справу по суті, суд апеляційної інстанції звертає увагу на процесуальні вимоги, а саме щодо дотримання позивачем строків звернення до суду.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані статтею 122 КАС України.

Так, відповідно до частини першої вищенаведеної статті Кодексу, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України. Приписами частини другої статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, наведеними вище правовими нормами встановлено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Слід зазначити, що суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне звернення за захистом порушених прав, свобод та інтересів, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Таким чином, умовами застосування наслідків пропуску строку звернення до суду є насамперед його пропуск, відсутність заяви про поновлення строку, а у разі подання заяви про поновлення строку - відсутність поважних причин його пропуску.

Отже, з сукупного аналізу наведених вище правових норм зумовлюються висновок про те, що строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою щодо оскарження постанови (рішення) по справі про адміністративне правопорушення становить 10 днів, який починається з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо постанов (рішень) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - 10 днів з дня вручення такої постанови (рішення).

Відтак, колегія суддів зазначає, що строк оскарження постанови інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції Джуса В. В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 03 січня 2018 року (сторони не заперечують факту описки в році винесення постанови, де вказано 2017 рік) серії БР № 453194 закінчився через 10 днів, а саме - 14 січня 2018 року (з урахуванням того, що 13 січня 2018 року - був вихідним днем неділею).

Заявляючи клопотання про поновлення строку, позивачем вказано про те, що в 10-денний строк на оскарження постанови позивачем було ініційоване досудове врегулювання даного спору шляхом звернення із скаргою до начальника Управління патрульної служби у м. Івано-Франківську.

Відносно питання щодо строку судового оскарження після закінчення процесу адміністративного оскарження, то слід врахувати наступне.

Із змісту наведених вище норм КУпАП видно, що особа-скаржник має право оскаржити постанову (рішення) по справі про адміністративне правопорушення як до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи) (тобто, в порядку адміністративного оскарження) так і до адміністративного суду (тобто, в порядку судового оскарження). Право вибору способу оскарження належить особі-скаржнику. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що адміністративне оскарження не являється досудовим порядком вирішення спору і не є обов'язковим перед зверненням до адміністративного суду.

Таким чином, відповідна особа має право на захист від протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності у спосіб звернення до адміністративного суду чи у спосіб адміністративного оскарження. Звернення особи до вищестоящого органу зі скаргою (адміністративне оскарження) не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Як уже було вказано вище, спеціальний строк для звернення особи до адміністративного суду у розглядуваній категорії справ встановлений статтею 286 КАС України. Згідно цієї статті, такий строк становить 10 днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - 10 днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскільки статтею 286 КАС України не врегульовано питання щодо строку звернення до адміністративного суду після застосування процедури адміністративного оскарження, тому слід вважати, що інших строків звернення до адміністративного суду не передбачено.

При цьому, не слід застосовувати приписи частини 4 статті 122 КАС України щодо 3-х чи 6-ти місячного строку, оскільки адміністративне оскарження не є досудовим порядком вирішення спору, і у даній категорії справ законом не передбачено можливості чи обов'язковості досудового порядку вирішення спору.

В такій ситуації необхідно виходити із того, що у визначений законодавством 10-ти денний строк особа має право оскаржити рішення (дії чи бездіяльність) суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності як до вищестоячого органу так і до/або адміністративного суду.

У випадку коли особа подала адміністративний позов до суду після закінчення 10-ти денного строку, у зв'язку із триваючим процесом попереднього адміністративного оскарження, слід вважати, що строк звернення до адміністративного суду є пропущеним.

При вирішенні питання щодо поважності причин пропуску 10-ти денного строку звернення до адміністративного суду слід виходити із того, що поважними причинами можуть визнаватися лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась до адміністративного суду з позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Поважною може бути причина, яка носить об'єктивний характер та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, застосування процедури адміністративного оскарження перед зверненням із позовною заявою до суду не є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки така обставина носить суб'єктивний характер, не була об'єктивною перешкодою особі для звернення до адміністративного суду, а пов'язана з обраним способом порядку оскарження рішення (дії чи бездіяльність) суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною четвертою вказаної статті визначено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість розгляду даної справи по суті, та вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи, внаслідок чого його рішення підлягає скасуванню з залишенням позовної заяви без розгляду.

Керуючись ч.3 ст.243, 272, 286, 308, 310, 315, 319, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року в справі № 344/5042/18 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 03 квітня 2019 року.