Справа № 813/1108/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/4511/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Ніколіна В. В.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Виконавчого комітету Самбірської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Виконавчого комітету Самбірської міської ради до Самбірського міськрайонного центру зайнятості, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівський обласний центр зайнятості, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції - Гулкевич І. З.,

час ухвалення рішення - 05.11.2018 року, 11:49 год,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 13.11.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - Виконавчий комітет Самбірської міської ради звернувся в суд з позовом до відповідача - Самбірського міськрайонного центру зайнятості, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівський обласний центр зайнятості, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просив (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) визнати дії службових осіб Самбірського міськрайонного центру зайнятості щодо призначення виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на основі п.п.1, 3, 4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" протиправними та зобов'язати відповідача перерахувати виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідно до вимог законодавства у мінімальному розмірі із застосуванням норми про скорочення виплати на 90 календарних днів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що дії Самбіського міськрайонного центру зайнятості щодо призначення виплати допомоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі п.п.1, 3, 4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" є протиправними, оскільки неправильно визначено розмір допомоги по безробіттю та не враховано причини звільнення вищезазначених осіб. Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.22 та п.2 ч.5 ст.31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" мали право на допомогу по безробіттю в мінімальному розмірі без урахування страхового стажу із застосуванням скорочення виплат на 90 календарних днів як особи, що звільненні з останнього місця роботи з підстав, передбачених п.3, 4, 7 і 8 ст.40, ст.41, 45 КЗпП України, а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що ним правомірно призначено виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, при цьому, причину звільнення відображено шляхом вибору з випадаючого списку підстав, а саме: "Інша поважна, Інша поважна причина звільнення", оскільки в довіднику "Причини припинення зайнятості" відсутні п.9 ч.1 ст.36 КЗпП України, ч.1 ст.20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівський обласний центр зайнятості подала відзив на апеляційну скаргу, доводи якого аналогічні доводам відзиву на апеляційну скаргу, поданого відповідачем. Крім того, у вказаному відзиві зазначено, що між даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного страхування та періодами зайнятості ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 відповідно до поданих при реєстрації документів не було розбіжностей, тому були відсутні підстави для проведення розслідування страхових випадків.

Представники відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому засіданні не погодилися з доводами апеляційної скарги і вважають, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівського обласного центру зайнятості - Водолазський Д. Д. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Третя особа - ОСОБА_1 у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 червня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Самбірського міськрайонного центру зайнятості з метою пошуку роботи.

У зв'язку з неможливістю його працевлаштувати, наказом №НТ160622 від 22 червня 2016 року ОСОБА_3 надано статус безробітного з 21 червня 2016 року та призначено виплату допомоги по безробіттю терміном 360 календарних днів на підставі п.п.1, 3, 4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оскільки останнім страховим випадком, після якого ОСОБА_3 звернувся до центру зайнятості було надання послуг відповідно до цивільно-правового договору у кредитній спілці "Фінансова гільдія" з 13 по 16 червня 2016 року.

14 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Самбірського міськрайонного центру зайнятості з метою пошуку роботи, у зв'язку з неможливістю її працевлаштувати наказом №НТ170414 від 14 квітня 2017 їй надано статус безробітної та призначено виплату допомоги з безробіття терміном 360 календарних днів.

06 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Самбірського міськрайонного центру зайнятості з метою пошуку роботи, у зв'язку з неможливістю її працевлаштувати наказом №НТ170706 від 06 липня 2017 року їй надано статус безробітної та призначено виплату допомоги з безробіття терміном 360 календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 травня 2017 року у справі №452/1661/16-а Виконавчий комітет Самбірської міської ради Львівської області поновив ОСОБА_3 на посаді начальника юридичного відділу з 03 червня 2016 року.

Самбірський міськрайонний центр зайнятості відповідно до ст.34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" звернувся в господарський суд Львівської області з позовом до Виконавчого комітету Самбірської міської ради про стягнення з Виконавчого комітету Самбірської міської ради коштів у розмірі 28992,50 грн., що були виплачені ОСОБА_3

Рішенням господарського суду Львівської області від 26 липня 2017 року у справі №914/1284/17 вказаний позов задоволено (а.с.30-36, т.2).

28 серпня 2017 року на виконання наказу господарського суду Львівської області від 11 серпня 2017 року Самбірське управління Державної казначейської служби України Львівської області стягнуло вказані кошти з Виконавчого комітету Самбірської міської ради.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2017 року у справі №452/1135/17 ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу земельних відносин з 14 квітня 2017 року.

Самбірський міськрайонний центр зайнятості відповідно до ст.34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" звернувся в господарський суд Львівської області з позовом до Виконавчого комітету Самбірської міської ради про стягнення з Виконавчого комітету Самбірської міської ради коштів у розмірі 23837,31 грн., що були виплачені ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Львівської області від 26 лютого 2018 року провадження у справі №914/2624/17 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №452/1135/17.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 липня 2017 року у справі №452/1547/17 ОСОБА_2 поновлено на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 20 травня 2017 року.

Самбірський міськрайонний центр зайнятості відповідно до ст.34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" звернувся в господарський суд Львівської області з позовом до Виконавчого комітету Самбірської міської ради про стягнення з Виконавчого комітету Самбірської міської ради коштів у розмірі 3528,75 грн., що були виплачені ОСОБА_2

Рішенням господарського суду Львівської області від 11 грудня 2017 у справі №914/2188/17 вказаний позов задоволено (а.с.40-41, т.2).

17 січня 2018 року на виконання наказу господарського суду Львівської області від 26грудня 2017 року Самбірське управління Державної казначейської служби України Львівської області стягнуло відповідні кошти з Виконавчого комітету Самбірської міської ради.

Вважаючи, що Самбірським міськрайонним центром зайнятості неправильно визначено розмір допомоги по безробіттю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі п.п.1, 3, 4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та не враховано причини звільнення вищезазначених осіб, позивач звернувся в суд у порядку адміністративного судочинства та просив зобов'язати відповідача перерахувати виплати допомоги по безробіттю вищевказаним особам відповідно до вимог законодавства у мінімальному розмірі із застосуванням норми про скорочення виплати на 90 календарних днів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виплата допомоги з безробіття ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 призначена та проведена відповідно до вимог чинного законодавства про зайнятість, у спірних правовідносинах відповідач - Самбірський міськрайонний центр зайнятості діяв правомірно, тому відсутні підстави для визнання таких дій протиправними та зобов'язання перерахувати виплати допомоги по безробіттю вищевказаним особам відповідно до вимог законодавства у мінімальному розмірі із застосуванням норми про скорочення виплати на 90 календарних днів.

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справ є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Ст.19 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлений інший порядок судового провадження, де суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 цього Кодексу).

Таким чином, до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб'єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин, і законом для розгляду таких спорів не встановлений інший порядок судового провадження.

При цьому, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб'єкта; спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб'єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з визначеним Самбірським міськрайонним центром зайнятості розміром допомоги по безробіттю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі п.п.1, 3, 4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на той факт, що справи за позовом Самбірського міськрайонного центру зайнятості до Виконавчого комітету Самбірської міської ради щодо стягнення нарахованих та виплачених коштів третім особам - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у розмірах 23837,31 грн., 3528,75 грн. та 28992,50 грн., відповідно, розглянуті в порядку господарського судочинства, зокрема, рішенням господарського суду Львівської області від 26 липня 2017 року у справі №914/1284/17 стягнуто 28992,50 грн., та рішенням господарського суду Львівської області від 11 грудня 2017 у справі №914/2188/17 - 3528,75 грн., щодо стягнення з Виконавчого комітету Самбірської міської ради коштів виплачених ОСОБА_1 у розмірі 23837,31 грн. господарським судом Львівської області 18 червня 2018 року провадження у справі зупинено. І цей факт учасниками справи не заперечується.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, на думку колегії суддів, при вирішенні господарським судом спорів про стягнення з Виконавчого комітету Самбірської міської ради грошових коштів у розмірах 28992,50 грн., 23837,31 грн. та 3528,75 грн. для повноти, всебічності та об'єктивності вирішення спору щодо стягнення цих коштів повинні перевірятись правильність здійснення цих розрахунків на підставі наданих суду доказів, крім того, при вирішенні цих спорів враховувались пояснення чи заперечення з цього приводу Виконавчого комітету Самбірської міської ради, за наслідками дослідження яких господарським приймаються судом відповідні рішення.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що вказаний спір не є спором, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки встановлено, що предметом заявленого позову є правильність розміру нарахованої та виплаченої допомоги по безробіттю, і спори щодо стягнення цих сум коштів з Виконавчого комітету Самбірської міської ради розглянуті в порядку господарського судочинства, а тому і правильність розміру стягнення допомоги по безробіттю перевіряється господарським судом при розгляді цих справ.

Разом з тим, суд першої інстанції при розгляді спору та прийнятті оскаржуваного рішення не врахував вказані обставини.

Згідно з п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. 238, 242, 243, 250, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Самбірської міської ради задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі № 813/1108/18 скасувати та провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 04 квітня 2019 року.