Справа № 753/6000/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 753/6000/18 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року, що прийняте у місті Києві, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ НП в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибель (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 27.02.2017, викладене в листі №29/Б-332 від 23.03.2018, про відмову ОСОБА_5 у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Київській області скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності в розмірі - 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5 у період з 05.08.1998 по 06.11.2015 перебував на службі в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 14.11.2016 перебував на службі в органах Національної поліції України, що вбачається з трудової книжки позивача (копія якої наявна у матеріалах справи).

Наказом Головного управління МВС України в Київській області №590 о/с від 06.11.2015 позивача звільнено з органів внутрішніх справ.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Київській області №14 о/с від 07.11.2015 ОСОБА_5 було прийнято на службу до Національної поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області №706 о/с від 11.11.2016 майора поліції ОСОБА_5, заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності Управління карного розшуку звільнено зі служби в поліції через хворобу за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції). Підставою для прийняття цього Наказу стали рапорт ОСОБА_5 від 23.09.2016, свідоцтво про хворобу №331/3в, видане військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Київській області» 15.09.2016.

Відповідно до зазначеного свідоцтва про хворобу №331/3в від 15.09.2016, ОСОБА_5 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, та зазначено, що захворювання позивача - «так, пов'язане з проходженням служби в ОВС».

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0655208 від 14.02.2017, з 14.02.2017 ОСОБА_5 встановлено інвалідність ІІ групи у строк до 01.03.2018 у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 16.02.2017 серії АГ №0013597, ступінь втрати професійної працездатності склав 70%.

Згодом позивач подав до ГУ НП в Київській області заяву з питання виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності. За результатами розгляду поданої ОСОБА_5 заяви ГУ НП в Київській області листом від 04.05.2017 №29/Б-306 повідомило останнього, що оскільки законодавством не передбачено виплату одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності яких стало захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, для вирішення питання про призначення такої допомоги немає правових підстав.

Не погоджуючись з такою відповіддю ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною відмови, викладеної в листі від 04.05.2017 №29/Б-306, у проведенні виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 у справі №753/8736/17 зобов'язано ГУ НП в Київській області розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_5 як інваліду ІІ групи, яка встановлена у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та прийняття рішення, передбачене Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чим втирати працездатності поліцейського, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 (далі - Порядок № 4).

У подальшому, відповідно до довідки огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0967557 від 20.02.2018, позивачу була встановлена II група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС.

У лютому 2018 року ОСОБА_5 знову звернувся до ГУ НП в Київській області із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності.

За результатами розгляду на засіданні комісії ГУ НП в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського заяви та матеріалів, поданих ОСОБА_5 26.02.2018, відповідачем було прийнято рішення про призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) та Порядку № 4 в розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, у сумі 158 580 грн.

При цьому, у призначенні та виплаті такої соціальної допомоги у більшому розмірі, а саме у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму було відмовлено з посиланням на відсутність на то правових підстав, про що позивача повідомлено листом від 23.03.2018 №29/Б-332. Також в своєму листі від 23.03.2018 №29/Б-332 ГУ НП в Київській області повідомила ОСОБА_5, що кошти будуть перераховані на його рахунок після надходження фінансування на зазначені цілі.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що право у позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у період дії Закону №580-VIII. У зв'язку з цим необхідно зауважити, що позивачу підлягає нарахуванню і виплаті одноразова грошова допомога у розмірі, передбаченому саме Законом №580-VIII, а не Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII (далі - Закон № 565-XII) та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок № 850).

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон № 580-VIII. До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону № 565-XII та Порядку № 850.

Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання вимог статті 23 Закону № 565-XII затверджено Порядок № 850.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).

Звертаючись до суду з позовом у даній справі, позивач наполягав на тому, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону № 565-XII та Порядку № 850, які встановлюють порядок та розмір спірної грошової допомоги.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки помилковими.

Так, згідно пунктом 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII.

За змістом пункту 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

Згідно із частиною другою статті 97 Закону № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського встановлюється МВС.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону № 580-VIII, прийнято Порядок № 4, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом МВС від 12 вересня 2016 року № 916, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, пункт 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку № 4).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

За змістом підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 99 Закону № 580-VIII поліцейським, яким внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції встановлено II групу інвалідності розмір одноразової грошової допомоги складає 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Судова палата для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, вирішуючи питання визначення порядку та належного органу, до компетенції якого входить призначення та виплата одноразової грошової допомоги поліцейському, якому інвалідність встановлена внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 822/764/18 висловила правову позицію, згідно якої поліцейський, який проходить службу в поліції, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом № 580-VIII, виплата якої здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції за останнім місцем служби поліцейського на підставі Порядку № 4.

Відтак, за зазначеного правового регулювання спірних правовідносин, враховуючи правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 822/764/18, колегія суддів наголошує на тому, що оскільки право у позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у період дії Закону № 580-VIII та Порядку № 4, то йому підлягає нарахуванню і виплаті одноразова грошова допомога у розмірі, передбаченому саме цим Законом, а не Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 4.

Аналогічний висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги суди вже висловлювати у справі № 753/8736/17, у якій відповідача було зобов'язано розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_5 як інваліду ІІ групи, яка встановлена у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та прийняти рішення, передбачене саме Порядком № 4.

Спірну допомогу у розмірі, передбаченому Законом № 580-VIII та Порядком № 4 - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату (у розмірі 158 580 грн), позивачу вже було призначено, що не спростовано останнім.

За таких обставин, питання призначення одноразової грошової допомоги згідно Закону № 580-VIII та Порядку № 4 було вирішено відповідачем на користь позивача, а положення Порядку № 850, як зазначалося, до спірних правовідносин не застосовуються. Тому підстави для задоволення позову відсутні.

З огляду на висновок судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 822/764/18, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання позивача на рішення колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 716/343/17.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов