Справа № 303/2185/19
Суддя: Довжанин В. М.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/2185/19
рядок стат. звіту - 13
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Довжанин В.М., при секретарі Фозекош І.І. за участю представника позивача Ребізант В.В., відповідача громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_5, перекладача ОСОБА_6, розглянувши адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_5 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_5 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03.04.2019 року відповідач був затриманий на ділянці інспекторів прикордонної служби «Косино» відділу прикордонної служби «Лужанка» на напрямку 268 прикордонного знаку, на території Косоньської сільської ради Берегівського району, під спроби незаконного, поза пунктами пропуску, у складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу, перетину державного кордону із України в Угорщину.

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з'ясування обставин правопорушення.

Своїми діями даний громадянин вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

В ході з'ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України потрапив незаконного, поза пунктами пропуску через державний кордон. Державу Україну використовував, виключно, як країну транзиту, тому наміру залишитись в Україні для подальшого життя не мав; до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, не звертався, а 03.04.2019 року з метою потрапити до країн Європейського Союзу здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби «Косино» відділу прикордонної служби «Лужанка».

Вивчаючи матеріали адміністративної справи відповідача, можна прийти до висновку, що реалізуючи свої права та свободи, він міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Вибравши найбільш легкий, однак, незаконний спосіб потрапити до країн Західної Європи, усвідомлюючи, що для досягнення цієї мети порушуватиме законодавство України, відповідач своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України та підтвердив своє небажання законно перебувати на території України.

Відповідач, жодних документів, що посвідчують особу, підтверджують законність його перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених п.п. 16-19 та 20 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не має.

Про затримання особи було повідомлено акредитовану в Україні консульську) установу країни походження іноземця або особи без громадянства. Разом з тим, первинні заходи щодо встановлення особи затриманого, які були здійснені протягом терміну адміністративного затримання результату не дали.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року N 359-VI ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав (далі Угода).

Згідно із ч. 1 ст. 1 Угоди відповідно до положень цієї Угоди та на запит однієї Договірної Сторони, інша Договірна Сторона здійснює реадмісію осіб, які не виконують чи більше не виконують правові вимоги стосовно в'їзду чи перебування на території держави запитуючої Договірної Сторони, далі - осіб, які підлягають реадмісії.

Згідно із ст. 2 Угоди «кожна Договірна Сторона, відповідно до пункту 1 статті 1,

здійснює реадмісію осіб, які підлягають реадмісії та які, відповідно до результатів перевірки, відповідають таким вимогам: мають громадянство держави запитуваної Договірної Сторони, одночасно не маючи громадянства держави запитуючої Договірної Сторони чи будь якої іншої держави; будь-коли до їхнього в'їзду на територію держави запитуючої Договірної Сторони мали законне постійне місце проживання на території держави запитуваної сторони та не мають постійного місця проживання в третій країні; підлягають чинному наказу про депортацію згідно із національним законодавством держави запитуючої Договірної Сторони.

З наведеного вбачається, що Україна, у відповідності до міжнародної Угоди має здійснювати реадмісію осіб, зокрема громадян Соціалістичної Республіки В'єтнам, які підлягають депортації (примусовому видворенню) згідно із національним законодавством.

Частиною 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Частиною 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Вказані заходи не можливо провести без застосування обмеження волі до особи відносно якої застосовується процедура реадмісії.

Статтею 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; 5 затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію:

Статтею 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів з країни про реадмісію; звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити, з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач, в судовому засідання не заперечив проти задоволення позову.

Судом встановлено, що 03.04.2019 року відповідач був затриманий на ділянці інспекторів прикордонної служби «Косино» відділу прикордонної служби «Лужанка» на напрямку 268 прикордонного знаку, на території Косоньської сільської ради Берегівського району, під спроби незаконного, поза пунктами пропуску, у складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу, перетину державного кордону із України в Угорщину.

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з'ясування обставин правопорушення.

Своїми діями даний громадянин вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

В ході з'ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України потрапив незаконного, поза пунктами пропуску через державний кордон. Державу Україну використовував, виключно, як країну транзиту, тому наміру залишитись в Україні для подальшого життя не мав; до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, не звертався, а 03.04.2019 року з метою потрапити до країн Європейського Союзу здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби «Косино» відділу прикордонної служби «Лужанка».

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 20, 160, 243, 257, 258, 259, 260, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління прикордонної служби України до Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_5 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію - задоволити.

Затримати громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на строк до 6 місяців, а саме: до 03 жовтня 2019 року.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 05 квітня 2019 року.

Головуючий В.М. Довжанин