Справа № 120/403/19-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 квітня 2019 р. Справа № 120/403/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіксальної служби у Вінницькій області про визнання протиправною дії та зобов'язання утриматись від дій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась фізична особа -підприємець ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) до Головного управління Державної фіксальної служби у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області, контролюючий орган, відповідач), у якому просила визнати протиправною дію відповідача щодо внесення в дані АІС "Податковий блок" щодо платника податків позивача ОСОБА_1, а саме, встановлення ознак незалежної професійної діяльності від 23.08.2018 року та зобов'язати утриматись відповідача від дій які змінюють систему оподаткування з фізичної особи - підприємця на самозайняту особу, яка проводить незалежну професійну діяльність без її згоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідачем протиправно, без її згоди внесено дані до АІС "Податковий блок" щодо зміни системи оподаткування з фізичної особи - підприємця на самозайняту особу, яка проводить незалежну професійну діяльність.

При цьому, позивач зазначає, що нею подавалась заява про взяття на облік як самозайнятої особи, а не як особи, що проводить незалежну професійну діяльність.

За таких обставин позивач вважає дії контролюючого органу протиправними.

08.02.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 07.03.2019 р. без виклику учасників справи.

28.02.2019 р. надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову вказуючи, що позивач є адвокатом, який здійснює незалежну професійну діяльність. Відтак з 23.08.2018 р. в реєстраційні дані внесено ознаку незалежної професійної діяльності - адвокат.

06.03.2019 р. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що дії відповідача щодо внесення змін до інформаційної системи "Податковий блок" , фактично змінили систему оподаткування позивача, а відтак, мають юридичні наслідки для останнього.

Ухвалами від 07.03.2019 р. повернуто заяву про зміну адміністративного позову позивачу. Окрім того, в задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні відмовлено та витребувано у відповідача додаткові докази і відкладено розгляд справи на 03.04.2019 р. без виклику учасників справи.

Дослідивши адміністративну справу, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована 06.07.2016 р. як фізична особа-підприємець, про що свідчить витяг з ЄДРПОУ.

Окрім того, ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю згідно свідоцтва № 1558 від 12.11.2003 р., виданого Вінницької обласною КДКА

23.08.2018 р. податковим органом внесено зміни до податкової системи АІС "Податковий блок", якими встановлено ознаки незалежної професійної діяльності щодо ОСОБА_1

Не погоджуючись з вказаними діями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Статтею 65 ПК України визначено, що взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Для взяття на облік фізичної особи, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, така особа повинна подати заяву та документи особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем постійного проживання.

Із аналізу процитованих норм видно, що особа, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність береться на облік на підставі заяви та реєструється платником податку також на підставі такої.

Аналогічний порядок реєстрації самозайнятої особи передбачений розділом VI Порядку обліку платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. № 1588 (далі - Порядок №1588).

Так, підпунктом 1 пункту 6.7 розділу VI Порядку №1588 передбачено, що для взяття на облік фізична особа, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, у строк 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, зобов'язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання:

- заяву за формою № 5-ОПП;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, якщо заявник є адвокатом, який провадить адвокатську діяльність індивідуально.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що реєстрація фізичної особи як самозайнятої проводиться виключно на підставі відповідної заяви та доданих до неї документів, які подаються такою особою до контролюючого органу за місцем постійного проживання.

Як видно із матеріалів справи, 23.08.2018 р. в ІТС "Податковий блок" встановлено щодо ОСОБА_1 ознаку незалежної професійної діяльності. При цьому, відповідачем як суб'єктом владних повноважень, не надано особистої заяви щодо взяття позивача на облік, як самозайнятої особи, що здійснює професійну діяльність.

Навпаки, контролюючим органом надано письмові пояснення (вх. №17584 від 29.03.2019 р.), в яких зазначено про відсутність витребуваних судом доказів, зокрема, заяви щодо взяття ОСОБА_1 на облік, як самозайнятої особи, що здійснює професійну діяльність.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що зміни в ІТС "Податковий блок" внесено за відсутності на те правових підстав.

Отже, оцінюючи оскаржувані дії, суд керується частиною другою статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень:

- має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України;

- зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій "прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

За сукупністю наведених обставин, суд доходить висновку, що податковий орган при внесенні змін в ІТС "Податковий блок" в частині встановлення позивачу ознак незалежної професійної діяльності діяв не в межах і не у спосіб визначений чинним законодавством та за відсутності на те правових підстав. Відтак, оскаржувані дії є протиправними.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині зобов'язання утриматись від дій, які змінюють систему оподаткування з фізичної особи - підприємця на самозайняту особу яка проводить незалежну професійну діяльність без її згоди, суд вказує наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В загальному розумінні, правовий спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб'єктивні права. Правові спори виникають внаслідок порушення суб'єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб'єктивних прав.

Водночас, захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Без встановлення такого порушення, а лише допускаючи можливість неправомірної поведінки суб'єкта оскарження, суд дійде помилкового висновку про можливість захисту прав у майбутньому, що не випливає із повноважень, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Відтак є неможливим.

Таким чином, прийняття судом рішення щодо захисту прав і інтересів осіб на майбутнє, а у досліджуваному випадку шляхом зобов'язання утриматись від певних дій та за відсутності певних умов, є невірним.

Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю органу та в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Більш того, стороною позивача не наведено доводів, аргументів та не надано доказів, які б свідчили про наміри контролюючого органу в подальшому змінювати систему оподаткування позивача. Не вказано про такі наміри і самим відповідачем.

За таких обставин та враховуючи відсутність спору в цій частині, позовні вимоги про зобов'язання утриматись від дій задоволеню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, відтак такий не сплачувався, а отже не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною дію Головного управління ДФС у Вінницькій області щодо внесення даних в АІС "Податковий блок" щодо платника податків ОСОБА_1, а саме, встановлення ознаки незалежної професійної діяльності від 23.08.2018 року.

В решті позовних вимог відмоивити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення сформовано: 04.04.19 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна