Справа № 160/1085/19
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2019 року Справа № 160/1085/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він не погоджується з висновками акту перевірки, просить скасувати прийняте за результатами такої перевірки податкове повідомлення-рішення, оскільки до нього безпідставно застосовано штрафні санкції .
Ухвалою суду від 08.02.2019 р. відкрито провадження у справи та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
25.02.2019 р. від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому представник не погоджується з доводами позивача та зазначає, що перевіркою встановлено порушення позивачем п.46.1 ст.46, п.п.47.1.3 п.47.1 ст.47, п. 51.1. ст.51, абз. «б» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 в податкових розрахунках сум доходу за формою 1 ДФ за І квартал 2015, за НІ квартал 2015 - IV квартал 2017 не відображені суми доходу нарахованого і виплаченого фізичним особам-підприємцям за придбані ТМЦ та послуги за ознакою 157 (дохід виплачений самозайнятій особі). В зв'язку із чим просив в задоволенні позову відмовити.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець від 16.01.2001р. згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_3.
До основних видів економічної діяльності позивача (за КВЕД) належить:
77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів. н. в. і. у.;
82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.;
46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням;
46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього;
47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний);
47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах;
47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах;
47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах;
47.43 Роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, запису, відтворення звуку й зображення;
47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах;
47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах;
47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах;
52.10 Складське господарство;
56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування;
56.30 Обслуговування напоями;
63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.;
68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Так, за підсумками даної перевірки контролюючий орган дійшов до висновку щодо порушення ФОП ОСОБА_1:
-п. 46.1 ст. 46, п.п. 47.1.3 п. 47.1 ст. 47, п. 51.1. ст. 51, абз. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України у вигляді не відображення платником в податкових розрахунках сум доходу за формою ДФ за I-й квартал 2015р., III-й квартал 2015р. - IV-й квартал 2017р. як доходу нарахованого і виплаченого фізичним особам-підприємцям за придбані ТМЦ та послуги за ознакою 157 (дохід виплачений самозайнятій особі);
-п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у результаті чого платником визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015-2017р.р. в сумі 355 246, 64 грн., в тому числі: за 2015 рік в сумі 127 196, 28 грн., за 2016 в сумі 124 708, 96 грн., за 2017 рік в сумі 103 341, 40 грн.;
-абз.1 п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464 від 08.07.2010р., у результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 281 772, 13 грн., в т.ч. за 2015 рік - 85 840, 13 грн., за 2016 рік - 93 951, 00 грн., за 2017 рік - 1 019 891,00 грн.;
-п. 163.1 ст.163, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого платником визначено суму податкових зобов'язань з військового збору 2015-2017р.р. в сумі 29 092, 92 грн., в т.ч. за 2015 рік - 10 088,72 грн., за 2016 рік - 10 392, 41 грн., 2017 рік - 8611,79 грн.
-ФОП ОСОБА_1 надано роз'яснення щодо необхідності подання таблиці 3 додатка 6 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №435 від 14.04.2015р. за період 2015-2017рр.
-п.п.198.5 "г" п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла в момент вчинення правопорушення), у результаті чого платником занижено податок на додану вартість за 2015-2017р.р. в загальній сумі 224 507, 63 грн., в тому числі за грудень 2017р. на суму 224 507, 63 грн.;
-п.п.198.5 "г" п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла в момент вчинення правопорушення), в результаті чого в результаті чого податковим органом встановлено завищення платником від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (21 рядок Декларації), в загальній сумі 209 287, 00 грн., в тому числі за грудень 2017 року - в сумі 209 287, 00 грн.
Не погоджуючись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 16.1.4 пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
Податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.
Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків (ст. 18 Податкового кодексу України).
Порядок заповнення і подання до органу Державної фіскальної служби України Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку відповідно до вимог статті 51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II, підпункту 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 та підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу IV, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України визначений Порядком заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 № 4 (далі Порядок).
Дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, а також військовий збір, передбачений пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу.
Отже, дія вказаного Порядку щодо заповнення та подання розрахунку сум доходу, про відсутність якого вказує податковий орган, поширюється на фізичних осіб-підприємців, які є податковими агентами, тобто нараховують (сплачують) дохід фізичній особі та/або зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Податкового кодексу України.
У відповідності до п. 177.8 ст. 177 Податкового кодексу України під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Згідно п.119.2 ст.119 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.
Як зазначає фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та що відповідачем не спростовано, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5.) надали позивачу копії документів, що підтверджують їх державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності.
Копії документів, що підтверджують державну реєстрацію ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 як суб'єкта підприємницької діяльності надані позивачем до матеріалів справи.
Оскільки ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 були надані копії документів, що підтверджує їх державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єктів підприємницької діяльності на позивача не було покладено обов'язку з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків, а тому позивач не виступає податковим агентом в розумінні пп.14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України у даних правовідносинах.
Крім того, суд звертає увагу, що у Акті перевірки податковим органом не зазначено про неподання позивачем податкових розрахунків сум до нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою № 1ДФ за I-IV квартали 2014 року.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, прийнятим не у відповідності до норм чинного законодавства, у зв'язку із чим є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 08 квітня 2019 року

Суддя О.М. Неклеса