Справа № 489/1014/19
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №489/1014/19
Провадження №2-а/489/57/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання - Середою А.В.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК № 609488 від 11.02.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії НК № 609488 від 11.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Обґрунтовуючи вимоги вказує, що 11 лютого 2019 року біля 17-00 год. він прямував по пр. Богоявленьському у м. Миколаєві в напрямку вул. Пограничної на автомобілі MITSUBISHI OUTLENDER XL державний номер НОМЕР_2. Раптом його наздогнав поліцейський автомобіль та увімкнувши проблискові вогні синього та червоного кольору, таким чином поліцейські зробили вимогу йому зупинитися. Зупинившись та попрохав поліцейського пояснити причину зупинки. Поліцейський відповів, що позивач нібито не пропустив пішоходів в районі автовокзалу, чим порушив п. 18.1 ПДР. Вказаний пункт правил був виконаний в повному обсязі. Так позивач, наблизившись до пішохідного переходу, знизив швидкість до 5 км. на годину та впевнившись, що не створює небезпеки, проїхав цей пішохідний перехід. В свою чергу п.п. а) г. 4.14. ПДР Пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху. То ж пішохід побачивши що за моїм автомобілем немає інших автомобілів та не дочекавшись проїзду мого автомобіля почав рух, чим саме порушив ПДР. На його пояснення поліцейський не зреагував то наказав надати документи водія. Позивач надав всі необхідні документи та заперечив скоєння ним правопорушення. Вважає дії посадової особи Відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення є протиправними, а винесена постанова підлягає скасуванню як протиправна із закриттям адміністративної справи.

Представником відповідача надано відзив на позов, зазначають, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Під час патрулювання 11.02.2019 року інспектором УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_3 разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля Mitsubishi Outlander з державним номерним знаком НОМЕР_2 рухаючись в м. Миколаєві по просп. Богоявленському, 2, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зупинився та не надав перевагу у русі пішоходам, чим порушив п. 18.1 ПДР України. Після чого інспекторами було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Інспектор, підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_2 (далі - Позивач), належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки і перевірки документів та попросив пред'явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п. п. 18.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - Постанова) щодо Позивача. Після чого водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, а також наслідки несплати штрафу. Після чого інспектор виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 255 гривень, відповідно до санкції статті. Згідно з ст. 285 КУпАЛ позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, запропоновано під підпис отримати копію документу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2019 року прийнято справу до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що позивач 11 лютого 2019 року о 16 год. 55 хв. рухаючись по пр.Богоявленський в м. Миколаєві, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER, з державним номерним знаком НОМЕР_2 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому знаходились пішоходи не зменшив швидкість та не зупинився для можливості перейти пішоходам дорогу, чим порушив вимогу п.18.1 ПДР України Проїзду пішохідних переходів і зупинок транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Внаслідок цього, 11 лютого 2019 року постановою інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у Миколаївській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 2.3, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п.18.1 Розділу 18 ПДР України Проїзд пішохідних переходів і зупинок транспортних засобів, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Відповідальність за порушення вказаних правил передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП тягне за собою накладання штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Стосовно неправомірності дій відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї вимоги, оскільки відповідач діяв в межах повноважень наданих йому чинним законодавством.

В адміністративному позові позивач зазначає, що Правила дорожнього руху не порушував, тобто факт вчинення правопорушення не визнає. Однак, таке твердження позивача спростовується наявними доказами у вигляді відеозапису з автомобільного відео реєстратора, який надано представником відповідача разом із відзивом.

На відеозаписі «F5046» зафіксовано, як транспортний засіб під керуванням позивача рухаючись по просп. Богоявленському наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не надав перевагу у русі пішоходам, чим порушив п. 18.1 ПДР України. Після чого відбувається переслідування та зупинка автомобіля правопорушника.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, відеозаписом, а інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК № 609488 від 11.02.2019 року - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1 РНКОПП НОМЕР_1.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження: м.Миколаїв, вул.Новозаводська, 1б/1.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева

Повний текст судового рішення складено «04» квітня 2019 року.