Справа № 364/389/19
Суддя: Моргун Г. Л.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/389/19
Провадження № 2-а/364/7/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участі секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, адміністративну справу за позовом Володарського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області

( 09300, Київська область, смт Володарка, вул. Коцюбинського, 58 приміщення 52, номер засобу зв'язку: (04569) 5-03-40, адреса електронної пошти: )

представник позивача : Білоцерківська Інна Борисівна

( головний спеціаліст Володарського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, 09300, Київська область, смт Володарка, вул. Коцюбинського, 58 приміщення 52, номер засобу зв'язку: (04569) 5-03-40, адреса електронної пошти: )

до

ОСОБА_2

( ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1)

про затримання та примусове видворення з території України громадянина Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2019 року до Володарського районного суду Київської області надійшов названий адміністративний позов, в якому позивач зазначає, що 04 квітня 2019 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері працівниками Володарського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області спільно з співробітниками Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП України в Київській області, в АДРЕСА_1, виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без наявних законних підстав, та документів, які б надавали йому право законно перебувати на території України на визначений термін.

Позивач, посилаючись на обставини викладені у адміністративному позові та на ст.1 п.14, ч.3 ст.3, ч.1 ст. 9, ч.1 ст. 21, ч.1 ст. 23, абз.1 ч.1 ст. 26, ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись положеннями ст.ст. 2,5-10, 77, 257-263, 242-243, 246, 295, 288, 289, 371 КАСУ, відповідно до вимог інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 13.06.2013 року № 844/12/13-13, просить суд затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на шість місяців з метою забезпечення видворення за межі України. Примусово видворити з території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Допустити негайне виконання рішення суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у адміністративному позові..

Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду до початку розгляду справи по суті відзив на позов . Позовні вимоги визнав у повному обсязі,заявив, що українську мову розуміє та вільно володіє російською мовою, послуг перекладача не потребує.

Суд, ознайомившись із адміністративним позовом, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином Російської Федерації, що ним самим визнано в судовому засіданні та підтверджено паспортом громадянина Російської Федерації виданим 30.07.2009 року, копія якого додана до позову (а.с. 2).

Під час перевірки документів було встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув в Україну 12.05.2014 року через КПП «Хутір-Михайлівський», у приватних справах, дій щодо легалізації свого перебування в Україні не вчиняв. Законних джерел для існування та власності на території України не має.

12.08.2018 року Володарським РС УДМС України в Київській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни вищезазначеного іноземця та зобов'язано виїхати з території України в строк до 10.09.2018 року. Однак, відповідач вищезазначене рішення про примусове повернення не виконав та проігнорував. Із заявою про добровільне повернення до країни громадянського походження громадянин Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не звертався. Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації АДПС України №0.184-39019/0/15-18 від 02.10.2018 інформація щодо перетину ОСОБА_2 державного кордону у напрямку виїзд відсутня.

Станом на тепер рішення про примусове видворення з України громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 не виконав, територію України не залишив, перебуває в Україні з порушенням національного законодавства, підстав для його подальшого перебування в Україні не має.

За загальними вимогами частини третьої статті 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

За роз'ясненням пункту 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 р. № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію»; примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, а також до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; з відповідними заявами до працівників органів Державної міграційної служби України відповідач не звертався; доказів протилежного суду не надано.

Так само в суду відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Цей строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове видворення.

Згідно з частиною першою статті 30 названого Закону України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Як зазначено вище, судом встановлено та не оспорюється обома сторонами, в тому числі відповідачем, що відносно нього 12.08.2018 року Володарським РС УДМС України в Київській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни вищезазначеного іноземця та зобов'язано виїхати з території України в строк до 10.09.2018 року. Однак, відповідач вищезазначене рішення про примусове повернення не виконав та проігнорував.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

За визначенням пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1110 , пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

На виконання пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та згаданого вище Типового положення наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. Згідно з пунктом 12 Розділу ІІ цієї Інструкції іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Відповідно до частини першої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та(або)забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зважаючи на встановлені судом обставини та те, що громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виконав в установлений строк без поважних причин рішення від 12.08.2018 року Володарського РС УДМС України в Київській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни вищезазначеного іноземця та зобов'язано виїхати з території України в строк до 10.09.2018 року, у нього відсутні документи на право перебування на території України та відсутнє постійне місце проживання, відсутність звернень з його боку до органів Державної міграційної служби України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідач - затриманню з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, і примусовому видворенню за межі держави Україна.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання, зокрема, рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

З огляду на це та зважаючи на заявлені позивачем у позові вимоги, суд вбачає підстави для звернення даного рішення до негайного виконання.

Керуючись статтями 26, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтями 2, 3, 9, 72, 77, 241-244, 246, 250, 289, 293, 371, підпунктами 9, 15.5 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Володарського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до ОСОБА_2 про затримання та примусове видворення з території України громадянина Російської Федерації, - задовольнити повністю.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на шість місяців з метою забезпечення видворення за межі України.

Примусово видворити з території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г. Л. Моргун