Справа № 480/4788/18
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 р. Справа № 480/4788/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

представника позивача Похилько Л.В.,

представника відповідача Мулик К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач вернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що відповідачем за наслідками камеральної перевірки своєчасності сплати до бюджету узгоджених сум податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за 3 кв. 2012 року, 2013-2014 роки винесено податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафу за порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання на підставі ст. 126 п. 126.1 ПК України. Вважає таке рішення протиправним.

З розрахунку податкового повідомлення-рішення вбачається, що штраф застосовано за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток з граничним строком сплати 09.04.2015. Борг було погашено двома платежами 29.04.2016 та 27.05.2016. відповідачем не було враховано припинення з 01.01.2016 податкового обов'язку зі сплати авансових платежів з податку на прибуток. До 01.01.2016 ст. 57 ПК України встановлювала строки сплати авансових платежів, а саме: щомісяця, у строки, встановлені для місячного податкового періоду.

На виконання вимог ПК України позивачем 24.05.2015 подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 рік у якій задекларовано розмір авансових внесків, що підлягає сплаті з березня 2015 по лютий 2016 року в розмірі 3 757 375 грн. Відповідно до вимог ст. 37.3 ПК України підставами припинення податкового обов'язку є його скасування у передбачений законодавством спосіб. Законом України № 909-VIII від 24.12.2015 внесено зміни до ПК України, а саме передбачено, що з 01.01.2016 щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств не сплачуються. Також були внесені зміни до ст. 126 п. 126.1 ПК України, виключено частину статті, що передбачала відповідальність за несвоєчасну сплату авансових внесків з податку на прибуток. На час прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення ст. 126 ПК України не передбачала відповідальності за несвоєчасну сплату авансових внесків.

Відповідно до ст. 113 п. 113.3 ПК України штрафні (фінансові) санкції за порушення норм законів з питань оподаткування застосовуються у порядку та розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Застосування штрафів, не передбачених цим Кодексом та іншими законами України не дозволяється.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення відповідача про застосування до позивача штрафу суперечить вимогам законодавства. Просить визнати його протиправним та скасувати.

Відповідачем подано письмовий відзив у якому він позов не визнав. Пояснив, що податкове повідомлення-рішення винесено на підставі акту камеральної перевірки у ході якої встановлено порушення позивачем строків сплати самостійно визначених зобов'язань з податку на прибуток. Станом на 01.01.2016 у позивача малась заборгованість з податку на прибуток у сумі 53514307,43 грн. Позивачем у 2015 році подано ряд уточнюючих податкових декларацій, якими відкориговані податкові зобов'язання за 2012, 2013 роки. Відповідно до звітної податкової декларації за 2014 рік задекларовано суму податків у розмірі 45088501 грн. з терміном сплати до 24.02.2015. Станом на 10.03.2016 зменшено борг минулих років на 5876936,05 грн. та сплачено грошовими коштами 1637813,95 грн. за платіжними дорученнями від 29.04.2016 та 27.05.2016. Таким чином, позивачем не було вчасно сплачено самостійно визначені суми податкових зобов'язань за 2012 рік, строк прострочення становив 422 дні; за 2013 рік зі строком прострочення 412 днів та за 2014 рік зі строками прострочення 346 днів, 393 дні та 365 днів.

Твердження позивача про припинення податкового зобов'язання є безпідставними. Після внесення змін Податкового кодексу України змін було змінено порядок сплати податку на прибуток, але не було цей обов'язок скасовано. Крім того, задекларовані позивачем суми податку вважаються узгодженим грошовим зобов'язанням. У зв'язку з несвоєчасною його сплатою до позивача правомірно застосовано санкції, передбачені ст. 126 ПК України. Просить у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої пояснення із зазначених підстав.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що у липні 2016 року відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати позивачем до бюджету узгоджених сум податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за 3 кв. 2012, 2013-2014 роки. За наслідками перевірки 27.10.2017 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № , яким за затримку на 393 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 1637813,95 грн. з податку на прибуток підприємств до позивача застосовано штраф у розмірі 20% від невчасно сплаченої суми у розмірі 327562,79 грн. (а.с. 9).

В акті перевірки та у відзиві на позов відповідачем зазначено про прострочення позивачем сплати узгоджених зобов'язань за 2012, 2013 та 2014 роки (а.с. 11-12). Відповідно ж до додатку до повідомлення-рішення штраф застосовано за прострочення сплати зобов'язань, визначених позивачем у податковій декларації з податку на прибуток за 2014 рік зі строком сплати 09.04.2015. Платіжним дорученням від 29.04.2016 сплачено 1000000 грн. і строк затримки склав 365 днів. Платіжним дорученням від 27.05.2016 сплачено 637813,95 грн. і строк затримки склав 393 днів (а.с. 10). Таким чином, усі інші, зазначені відповідачем в акті перевірки та у відзиві на позов факти порушення строків сплати грошового зобов'язання не були підставою для винесення податкового повідомлення-рішення та не є предметом дослідження.

Податкова декларація з податку на прибуток за 2014 рік подана позивачем 10.02.2015. Відповідно до ст. 57 п. 57.1 ПК України (в редакції на момент подання декларації за 2014 рік) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Платники податку на прибуток щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації. У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Відповідно до вимог наведеної норми ТОВ "Сумське МНВО" визначено розмір авансових платежів з податку на прибуток у сумі 3757375 грн. на місяць з березня 2015 по лютий 2016 року. Також задекларовано від'ємне значення з податку на прибуток за 2014 рік. Тобто, у декларації за 2014 рік сумами, що підлягали сплаті, були саме авансові платежі, які позивач зобов'язаний був сплачувати щомісячно у визначеному ним розмірі. У розрахунку до податкового повідомлення-рішення зазначено, що зобов'язання визначено саме декларацією з податку на прибуток за 2014 рік. При цьому відповідачем не надано будь-якого пояснення які саме суми з цієї декларації зі строком погашення 09.04.2015 він вважає несвоєчасно сплаченими позивачем.

З пояснень представника відповідача у судовому засіданні встановлено, що задекларовані позивачем у податковій декларації за 2014 рік суми авансових платежів на 2015 рік відповідач вважає зобов'язаннями за 2014 рік. Така позиція суперечить наведеним нормам закону. Як було зазначено, суми авансових платежів визначались у податковій декларації за попередній рік, але мали сплачуватися протягом наступного року частинами щомісячно. Таким чином, обов'язок зі сплати авансових платежів виникав у позивача щомісячно протягом 2015 року у визначеному в декларації за 2014 рік розмірі.

Відповідно до ст. 126 ПК України ( у редакції чинній протягом 2015 року) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016році" 24.12.2015 № 909-VIII внесено зміни до ПК України (набули чинності з 01.01.2016). Зокрема, абзаци четвертий - дванадцятий пункту 57.1 ст. 57 ПК України виключено. Одночасно у абзаці першому п.126.1 ст.126 ПК України слова "та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати" виключено. Тобто, повністю скасовано обов'язок сплати авансових платежів з податку на прибуток підприємств. Одночасно скасовано відповідальність за несплату, несвоєчасну сплату таких авансових внесків.

Відповідно до п. 11 Підрозділ 10 розділу XX ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу). Відповідачем зазначені обставини не враховано та при винесенні податкового повідомлення-рішення накладено на позивача штраф за нормою, що втратила чинність з 01.01.2016 року.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.10.2017 № про накладення на позивача штрафу у розмірі 327562,79 грн.

На підставі ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом у сумі 4913 грн. 45 коп.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС від 27.10.2017 № про зобов'язання сплатити штраф з податку на прибуток підприємства в сумі 327 562,79 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС (ідентифікаційний код 39440996) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" () судовий збір в розмірі 4 913,45 грн., сплачений при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 18.03.2019.

Суддя О.В. Соп'яненко