Справа № 203/6172/16-а(2а/0203/207/2016)
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2019 року

Київ

справа №203/6172/16-а(2а/0203/207/2016)

касаційне провадження №К/9901/18607/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу В.о. заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС Дебелої Катерини Петрівни на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2017 (головуючий суддя - Казак С.Ю.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 (головуючий суддя: Ясенова Т.І., судді: Суховаров А.В., Головко О.В.) у справі №203/6172/16-а (2а/0203/207/2016) за позовом ОСОБА_2 до В.о. заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС Дебелої Катерини Петрівни про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до адміністративного суду з позовом до В.о. заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС Дебелої Катерини Петрівни, в якому просила визнати незаконною постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення від 16.12.2016 та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у діях позивача відсутній склад адмінправопорушення передбаченого частиною першою статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки Звіт про суми заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за червень 2016 року було подано позивачем в електронній формі 19.07.2016, тобто у строк визначений законодавства, та такий прийнятий контролюючим органом, що підтверджується документально. Виявлені у звіті помилки, про які позивача було повідомлено після закінчення граничних строків подання звітності є нічим іншим, як технічною помилкою у програмному забезпеченні.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017, адміністративний позов задоволено частково: визнано незаконною та скасовано постанову в.о.заступника начальника начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Дебелої Катерини Петрівни від 16.12.2016 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У межах спірних правовідносин судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач працює на посаді головного бухгалтера в Товаристві з обмеженою відповідальністю «КОРУМ ГРУП». Постановою в.о.заступника начальника начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 16.12.2016 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено несвоєчасне подання «Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за червень 2016 року. Граничний термін подачі 20.07.2016, фактично подано 20.10.2016 із затримкою 92 дні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення визначений частиною першою статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Звіт про суми заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за червень 2016 року було подано позивачем в електронній формі 19.07.2016 року, тобто з дотримання строків його подання. Висновки контролюючого органу про наявність у діях позивача адмінправопорушення передбаченого частиною першою наведеної норми спростовуються матеріалами справи.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, В.о. заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС Дебела Катерина Петрівна подала касаційну скаргу, у якій просила Верховний Суд скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, узвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Касаційна скарга обґрунтована тим, що посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення строків подання звітності щодо єдиного внеску, а отже з огляду на наявний у діях позивача склад адмінправопорушення (подання звітності з порушенням граничних термінів, затримка 92 дні) ОСОБА_2 обґрунтовано піддано адміністративному стягненню.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платники єдиного внеску зобов'язані, зокрема, подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Відповідно до частини одинадцятої статті 9 цього Закону у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Вимоги до формування звіту, а також порядок його подання визначені у Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженому наказом Мінфіну від 14.04.2015 № 435.

Відповідач стверджує, що позивачем порушено строки подачі звітності, а саме: граничний термін подачі 20.07.2016, фактично подано 20.10.2016, тобто звітність подано із затримкою на 92 дні.

Як свідчать обставини справи та встановлено судами попередніх інстанцій, Звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за червень 2016 було подано в електронній формі 19.07.2016, що підтверджується квитанцією контролюючого органу №1. З квитанції №2 вбачається, що 20.07.2016 Державною фіскальною службою виконано перевірку без зазначення про наявність виявлених помилок.

Разом з тим, 25.07.2016, тобто вже після закінчення строку подання відповідної звітності позивачем було отримано квитанцію про виявлення помилок, хоча останню вже було повідомлено про проведення перевірки зазначеного звіту.

20 жовтня 2016 року, у зв'язку з неодноразовим зверненням співробітників щодо проблем з призначенням пенсії по віку у зв'язку із відсутністю відомостей про нарахований ЄСВ за червень 2016 року позивач повторно подала Звіт з ЄСВ за червень 2016 року з ідентичними показниками шляхом копіювання звіту, поданого 19.07.2016 та такий прийнято без зауважень.

Так, статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) згідно положень статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом частини першої статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність посадової особи платника єдиного внеску виникає лише у разі неподання або несвоєчасного подання нею звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У даному випадку матеріали справи свідчать про те, що позивачем звітність з ЄСВ була подана до контролюючого органу у строки встановлені законодавством, а отже відсутні правові підстави для притягнення позивача до відповідальності за частиною першою статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідачем жодними доказами не доведено того, що підстави за яких звітність не була прийнята вчасно були пов'язані саме із некоректним заповненням позивачем звітності, в не зі збоєм у програмного забезпеченні, при тому, що повторно поданий звіт з аналогічними показниками було прийнято 20.10.2016 без жодних зауважень з боку контролюючого органу.

Судами попередніх інстанцій також вірно зауважено про те, що відповідачем при розгляді справи про адміністративні правопорушення були допущені процедурні порушення, а саме справу розглянуто за відсутності підтвердження про належне повідомлення особи, яка притягається до адмінвідповідальності.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги В.о. заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС Дебелої Катерини Петрівни без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу В.о. заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС Дебелої Катерини Петрівни залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 у справі №203/6172/16-а (2а/0203/207/2016) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк