Справа № 400/273/19
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2019 р. № 400/273/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_2
до Кваліфікаційної палати кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області, пр. Центральний 83/9,Миколаїв,54017 Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, вул. Борисоглібська, 3, 2-й пов., Київ 70,04070
провизнання протиправним та скасування рішення від 31.08.2018 року № 20/1, визнання протиправним та скасування рішення від 29.112018 року № ХІ-007/2018, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з вимогами до Кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення №20/1 кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області від 31.08.2018; визнати протиправним та скасувати рішення №ХІ-007/2018 Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29.11.2018, зобов'язати кваліфікаційну палату кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області прийняти заяву позивачки від 01.08.2018, про допуск до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні із доданими до нею документами.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що подала заяву про допуск до складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні із доданими до нею документами до кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області. Але, рішенням комісії від 31.08.2018 їй відмовлено в допуску до складення кваліфікаційного іспиту, через невідповідність стажу роботи до вимог п.п.6, 8 пункту 6 розділу 2 «Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядку складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні». Позивачка зазначила, що з 01.07.2015 працювала на різних посадах у Першому миколаївському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги, у тому числі два роки після здобуття повної вищою юридичної освіти, але відповідачі безпідставно не хочуть враховувати цей період у стаж у галузі права, необхідний для допуску для складання кваліфікаційного іспиту.

Позивачка зазначила, що відповідно до Положення про відділ представництва місцевих центрів, на неї були покладені обов'язки представництва інтересів осіб в судах, інших органах, складання документів процесуального характеру, збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази, підготовка матеріалів до розгляду справ в судах та ін. Кваліфікаційні вимоги посад начальника, заступника начальника відділу бюро правової допомоги, має вищу юридичну освіт не нижче другого (магістерського) рівня. Позивачка вважає, що враховуючи кваліфікаційні вимоги за посадами, а також той факт, що вона має вищу освіту за спеціальністю «правознавство», освітній кваліфікаційний рівень спеціаліста, її було прийнято за вказаними посадами, отже повноважним органом визнано її такою, що її освіта за фахом відповідає кваліфікаційним вимогам за вказаними посадами. Позивачка, як і інші працівники Центрів системи правової допомоги, працюють з самим вразливими верствами населення, зі складними клієнтами, з якими навіть адвокати відмовляються працювати, працівники працюють на рівні не нижчому, ніж адвокати та іноді мають навантаження більше, ніж адвокати. Відмова у допуску до складання кваліфікаційного іспиту, унеможливлюють отримання доступу до професії адвоката не тільки позивачки, а всім фахівцям, які працюють в системі безоплатної правової допомоги.

Додатково позивачка послалася на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.08.2018 по адміністративній справі № 800/540/17, в якій зазначено, що при аналізі посадових інструкцій, врахуванні характеру виконуваних посадових обов'язків, пов'язаних з розробленням або застосуванням норма права, робота на посаді з моменту здобуття особою вищої юридичної освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста або магістра підлягає зарахуванню до стажу роботи у галузі права.

Відповідач Кваліфікаційно-дисциплінарна комісії адвокатури Миколаївської області відзив на позов не надав.

Відповідачем Кваліфікаційно-дисциплінарної комісією адвокатури Миколаївської області надано пояснення на позову заяву ОСОБА_1 Згідно з позицією, викладеної у поясненні, позивачка не була допущена до кваліфікаційного іспиту, оскільки не мала необхідного стажу 2 роки у галузі права. Так, позивачка працювала після отримання диплома про вищу юридичну освіту на посадах заступника начальника та начальника відділу організації надання безоплатної вторинної правової допомоги та роботи з адвокатами. Але, зазначені посади не вимагали вищою юридичної освіти не нижче магістерського рівня, та допускали прийом осіб, які мають рівень освіти - бакалавр.

Відповідно до вимог підпунктів 6, 8 пункту 6 розділу 2 «Порядок допуску до складання кваліфікаційного іспиту, порядок складання кваліфікаційного іспиту та методика оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набутті права на заняття адвокатською діяльністю в Україні» посади вимагають наявності виключно повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність/міжнародне право. При виникненні складнощів з віднесення посади особи до роботи в галузі права слід виходити з кваліфікаційних вимог посадової інструкції заявника, а також загальних відомостей класифікатору професій ДК 003:2010. Рішенням Ради адвокатів України від 25.09.2015 №106 «Про затвердження роз'яснення з питань стажу роботи в галузі права для набуття особою права на заняття адвокатською діяльністю» надано роз'яснення щодо повною вищої освіти. На підставі викладеного кваліфікаційна палата дійшла до правомірного висновку, що ОСОБА_1 не відповідає вимогам встановленим ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в зв'язку з відсутністю стажу роботи в галузі права не менше, ніж два роки.

Відповідач Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури надав відзив, в якому позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію, у відзиві, відповідач обґрунтував тим, що позивачці правомірно відмовлено у допуску до іспиту, оскільки в неї немає 2 роки стажу у галузі права. Період її роботи на посадах у Першому миколаївському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги, не може вважатися стажем роботи по спеціальності, оскільки посади, на яких перебувала позивачка, не вимагають повної вищої юридичної освіти.

В судовому засіданні 04.03.2019 позивачка та представник відповідача підтримали свої позиції, викладені у позовній заяві та поясненнях.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження 03.04.2019 без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, відповідно до визначених строків в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі, оскільки клопотань від сторін про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, від сторін не надходило.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 01.07.2015 працює у Першому миколаївському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

11.07.2016 ОСОБА_1 отримала диплом спеціаліста Луганського державного університету внутрішніх справ за спеціальністю правознавство.

В період після отримання повної вищою освіти ОСОБА_1 працювала у Першому миколаївському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги на посадах заступника начальника відділу представництва, заступника начальника відділу організації безоплатної вторинної правової допомоги та роботи з адвокатами, начальника відділу представництва.

Відповідно до наказу Координаційного центру з надання правової допомоги №151 від 09.06.2017 затверджені кваліфікаційні вимоги до працівників структурних підрозділів місцевих центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Відповідно до зазначеного наказу, для зайняття посад заступник начальника відділу організації надання безоплатної вторинної правової допомоги та роботи з адвокатами, начальника відділу представництва, заступника начальника відділу, особа повинна мати вищу юридичну освіту не нижче першого (бакалаврського) рівня.

01.08.2018 ОСОБА_1 подала заяву про допуск її до складання кваліфікаційного іспиту для набутті права на заняття адвокатською діяльністю в Україні.

31.08.2018 Рішення кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області №20/1, відмовлено ОСОБА_1 в допуску до складання кваліфікаційного іспиту, з тих підстав, що в неї відсутній необхідний відповідно до ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стаж роботи 2 роки у галузі права.

02.10.2018 наказом Координаційного центру з надання правової допомоги №27 внесені зміни до наказу №151 від 09.06.2017, та змінені вимоги для зайняття посад заступника начальника відділу представництва, заступника начальника відділу, особа повинна мати вищу юридичну освіту не нижче другого (магістерського) рівня.

29.11.2018 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури розглянула скаргу ОСОБА_1 на рішення №20/1 від 31.08.2018, та ухвалила власне рішення №ХІ-007/2018, яким скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Предметом спору по цій справі є вирішення питання, чи відноситься робота позивачки протягом 12.07.2016-31.07.2018 на посадах заступника начальника відділу та начальнику відділу у Першому миколаївському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги, до стажу роботи в галузі права у розумінні ч.1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», з урахуванням того, що кваліфікаційні вимоги до цих посад допускали призначення осіб, які мають вищу юридичну освіту першого (бакалаврського) рівня.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону для цілей цієї статті:

1) повна вища юридична освіта - повна вища юридична освіта, здобута в Україні, а також повна вища юридична освіта, здобута в іноземних державах та визнана в Україні в установленому законом порядку;

2) стаж роботи в галузі права - стаж роботи особи за спеціальністю після здобуття нею повної вищої юридичної освіти.

Відповідно до ст.8 Закону, Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту та перелік документів, що додаються до заяви, затверджуються Радою адвокатів України.

Відповідно до п. 6. Розділу 2 Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядку складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, який затверджений рішенням Ради адвокатів України, до стажу роботи в галузі права слід зараховувати роботу на посадах: 1). судді, прокурора, слідчого, нотаріуса; 2). помічника адвоката, помічника судді або нотаріуса; 3). юриста, юрисконсульта, головного юрисконсульта, начальника юридичного відділу; 4). роботу на посадах в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організацій всіх форм власності, якщо такі посади за кваліфікаційними вимогами потребують наявності виключно повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність; 5). науково-педагогічних або наукових працівників, що здійснюють навчання, виховання та професійну підготовку в професійно-технічних, вищих, або післядипломних навчальних закладах, якщо такі посади вимагають наявності повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність; 6). працівників науково-дослідних установ, якщо такі посади вимагають наявності повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність; 7). на інших посадах, які відповідно до закону вимагають наявності повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність.

При виникненні складнощів з віднесенням посади особи до роботи в галузі права слід виходити з кваліфікаційних вимог посадової інструкції Заявника, а також загальних відомостей Класифікатору професій ДК 003:2010.

25.09.2015 Рада адвокатів України прийняла рішення «Про затвердження роз'яснення з питань стажу роботи в галузі права для набуття особою права на заняття адвокатською діяльністю Радою адвокатів України», відповідно до якого, вбачається, що до стажу роботи в галузі права слід зараховувати роботу на посадах за кваліфікаційними вимогами, які потребують наявності виключно повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність.

Таким чином, відповідно до Порядку та Розясненні Ради адвокатів України, а також позиції, викладеної відповідачами у спірних рішеннях, обов'язковою умовою врахуванням роботи за спеціальністю до стажу роботи в галузі права, є кваліфікаційні вимоги мати не вищу юридичну освіту не нижче другого (магістерського) рівня.

Суд з таким підходом відповідачів не погоджується.

Пункт 2 частина 3 статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стаж роботи в галузі прав, пов'язує саме з роботою особи за спеціальністю після здобуття нею повної вищої юридичної освіти.

Зазначена норма містить вимогу лише щодо 1) роботи саме за юридичною спеціальністю 2) після здобуття юридичної освіти та 3) юридична освіта повинна бути повна вища, тобто у сучасному розумінні не нижче другого (магістерського) рівня.

Всім цим вимогам ОСОБА_1 на час подання заяви про допуску до іспиту відповідала.

Вимог щодо того, що посада за спеціальністю повинна мати кваліфікаційні вимоги про необхідність вищою юридичної освіти не нижче другого (магістерського) рівня, п.2 ч.3 ст.6 Закону, не містить.

Стаття 8 Закону, уповноважує Раду судів України на затвердження Порядку допуску до кваліфікаційного іспиту, а не висування додаткових вимог до кандидатів, які не передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Необхідно визнати, що визначення п.2 ч.3 ст.6 Закону «стаж роботи в галузі права - стаж роботи особи за спеціальністю» є певною мірою тавтологічне, і не розкриває саме на яких посадах повинен 2 роки працювати здобувач свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Але, оскільки у спірній ситуації йде мова, про можливість отримання особою певних прав, будь-яку незрозумілість у правовій нормі, необхідно тлумачити на користь особи, в бік розширення прав особи, а не їх обмеження.

Тому, на переконання суду, оскільки законодавець не висунув обмежень щодо того, що посади в галузі права, посади за спеціальністю, які протягом 2 років повинен обіймати кандидат, повинні мати кваліфікаційні вимоги не нижче другого (магістерського) рівня вищою юридичної освіти, додатково таки вимоги, не можуть бути висунути відповідачами.

Найголовніше при визначенні посади чи відноситься вона до галузі права та роботи по спеціальність, чи взагалі вимагає вона від особи юридичної освіти, незважаючи від рівня, а також характер виконуваної особою роботи на цій посаді, на скільки він пов'язаний з правознавством.

Позивачка на зазначених посадах в Центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до своїх функціональних обов'язків здійснювала представництва інших осіб в судах, приймала участь в судових засіданнях, складала процесуальні документи необхідні для здійснення представництва та подавала їх до суду та органів влади, збирала докази для надання їх суду чи іншим органам, під час здійснення представництва інших осіб, що поза будь-яким сумнівом є роботою у галузі права, та крім того, найбільш наближеної та схожою за суттю з роботою адвоката.

Кваліфікаційні вимоги до осіб на посадах заступника начальника відділу та начальнику відділу Першому миколаївському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги, передбачали можливість роботи з вищою юридичної освітою, як з другим (магістерським) рівнем, так і з першим (бакалаврським) рівнем. Можливість призначення на ці посади, осіб з першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти, не позбавляє ці посади значення посад роботи за спеціальністю у розумінні ч.3 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

21.08.2018 Великою палатою Верховного Суду ухвалено постанову по адміністративній справі № 800/540/17, в якій за аналогічних обставин, але щодо визнання стажу роботи в галузі права особи, стосовно особи, яка претендує на здобуття посади прокурора, висловлена правова позиція, що незважаючи на те, що на спірну посаду призначаються особи, які мають вищу освіту за спеціальністю «правознавство» за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста, робота на такій посаді з моменту здобуття особою вищої юридичної освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста або магістра підлягає зарахуванню до стажу роботи в галузі права. Визначальним є характер виконуваних посадових обов'язків, а не те, що на цю посади можливе призначення осіб, з освітою нижчою за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста або магістра (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/76673343).

Враховуюче вищевикладене, суд дійшов висновку, що робота позивачки протягом 12.07.2016-31.07.2018 на посадах заступника начальника відділу та начальнику відділу у Першому миколаївському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги, відноситься до стажу роботи в галузі права у розумінні ч.1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а відповідачем протиправно відмовлено в допуску до складання кваліфікаційного іспиту.

Позов задовольнити у повному обсязі.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 768,40 гривень підлягає відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 НОМЕР_1) до Кваліфікаційна палата кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області (пр. Центральний 83/9,Миколаїв,54017 ) Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури (вул. Борисоглібська, 3, 2-й пов.,Київ 70,044) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення №20/1 від 31.08.2018 Кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення №XI-007/2018 від 29.11.2018 Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

4. Зобов'язати Кваліфікаційну палату кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області прийняти заяву ОСОБА_1 від 01.08.2018 про допуск до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в України із доданими до нею документами.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікаційної палати кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області (пр. Центральний 83/9,Миколаїв,54017 код 23400311) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 384,20 гривень (триста вісімдесят чотири грн. двадцять коп.).

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (вул. Борисоглібська, 3, 2-й поверх, Київ, 04070, код 26080214) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 384,20 гривень (триста вісімдесят чотири грн. двадцять коп.).

7. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко