Справа № 716/214/19
Суддя: Стрілець Я. С.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 716/214/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.19 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.

з участю секретаря судових засідань - Климус Г.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до поліцейського роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області, капрала поліції Довганик Юрія Романовича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області, капрала поліції Довганик Юрія Романовича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову посилається на те, що 22.12.2018 поліцейським роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області, капралом поліції Довганик Ю.Р. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №144460 від 22.12.2018 року. З даною постановою позивач не погоджується. Зокрема вказав, що 22.12.2018 року, позивач зустрічав чоловіка своєї сестри ОСОБА_5 неподалік поліцейського поста в с. Звенячин. Перебуваючи біля автомобіля, до нього підійшов поліцейський та попросив пред'явити документи. Позивач пред'явив посвідчення водія та техпаспорт на автомобіль. Після чого його запитали чи вживав він алкогольні напої на що він відповів, що ні. Працівник поліції вказав, що має підозру, що позивач вживав алкоголь та запропонував йому пройти із ним до поста та дочекатися поки не привезуть прилад для встановлення стану сп'яніння "Драгер". Позивач погодився, але ОСОБА_5, якого він зустрічав, не мав змоги чекати, оскільки його вдова чекало троє дітей. Позивач вказав, щоб ОСОБА_5 їхав додому, а сам залишився біля поліцейських для проходження тесту на стан сп'яніння. Коли автомобіль розпочав рух в сторону смт. Кострижівка за кермом якого був ОСОБА_5 близько 700-1000 м від поста, поліцейські вказали, що у вказаному автомобілі не горить задній правий габарит та склали відносно позивача постанову по справі про адміністративне правопорушення. З вказаною постановою позивач не згідний, відмовився її підписувати та просить її скасувати.

В судовому засідання позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав указаних в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, яке міститься в справі, відомостей про причини неявки суду не надали, заяв чи клопотань про розгляд справи у їх відсутності чи перенесення розгляду справи на іншу дату від них також не надходило. Направили до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що доводи позивача безпідставні, необґрунтовані, в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а відповідачем дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів, в зв'язку із чим постанова серії ВР №144460 від 22.12.2018 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, в зв'язку із чим просив в задоволенні вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За вказаних обставин, справу розглянуто без участі відповідачів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача та його представника, врахувавши відомості, що містяться у відзиві на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позов доведений та обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню з огляду наступного.

Судом встановлено, що 22.12.2018 року відповідачем поліцейським роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області, капралом поліції Довганик Ю.Р. відносно позивача винесена постанова серії ЕАВ №677416, згідно якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 1 КУпАП, а саме за те, що він 22.12.2018 року о 18-40 годині біля СП Звенячин керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 з технічною несправністю, а саме з непрацюючим заднім правим габаритом в темну пору доби, чим порушив п. 31.6 (б) ПДР (а.с. 6).

Стаття 19 Конституції передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про дорожній рух", контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція N 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п. 1 р. І Інструкції N 1395).

Згідно пункту 4 розділу І Інструкції N 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р. III Інструкції N 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. ч. 1, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає правомірними дії відповідача щодо складення постанови серії ВР №144460 від 22.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Разом з цим, із дослідженої в судовому засіданні постанови про адміністративне правопорушення серії ВР №144460 від 22.12.2018 року вбачається, що вона складена відносно позивача ОСОБА_2 за те, що останній 22.12.2018 року о 18-40 годині біля СП Звенячин керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 з технічною несправністю, а саме з непрацюючим заднім правим габаритом в темну пору доби, чим порушив п. 31.6 (б) ПДР та своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП (а. с. 6).

Згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положенням п. 31.6 (б) Правил дорожнього руху України, затвердженими постановою KM України №1306 від 10.10.2001 р. (з відповідними змінами та доповненнями) передбачено, що забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

А положеннями п. 31.4 Правил дорожнього руху України, встановлено випадки, при настанні яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам, які конкретизовані зокрема в п. 31.4.3 щодо зовнішніх світлових приладів, до яких належать:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогами конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювані і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Як вбачається із визначення понять, фара - це джерело спрямованого світла, встановлене на транспортному засобі, призначене для освітлення навколишньої місцевості, дороги. За своїм призначенням фари відрізняються від габаритних ліхтарів. Передні і задні габаритні ліхтарі призначені для позначення габаритів транспортного засобу, щоб автомобіль могли побачити інші водії. Габаритні вогні - це невеликі світильники червоного або схожого з ним кольору. Вони встановлюються на кутові і виступаючі точки авто, щоб дати можливість іншим учасникам дорожнього руху чітко зафіксувати його габарити і положення в темряві.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.ст. 72, 76, 211 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Аналізуючи вищевказані норми закону та дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність порушень щодо експлуатації транспортним засобом марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 транспортним засобом марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 з технічною несправністю, а саме з непрацюючим заднім правим габаритом в темну пору доби не керував, а ним керував ОСОБА_5

Відповідно вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що відповідачем не проведено всебічного, повного та об'єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння саме позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування обґрунтована та підлягає задоволенню.

Разом з тим, позовна вимога щодо визнання дій відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови задоволенню не підлягає з огляду з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право;

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Даний перелік можливих судових рішень є вичерпним, і не передбачає право суду визнавати дії суб'єкта владних повноважень протиправними у даній категорії справ.

Крім того, позовні вимоги про визнання дій інспектора протиправними охоплюються вимогами про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 9, 72, 76, 77, 211, 220, 241, 242, 243, 246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 22.12.2018 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 121 КУпАП серії ВР №144460 якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень та закрити провадження по справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Повний текст рішення буде виготовлений 05.04.2019 року

Суддя Стрілець Я. С.