Справа № 500/2623/18
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2623/18

25 березня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Канюка Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Дудак І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області, третя особа без самостійних вимог заступник начальника Управління Держпраці у Тернопільській області Ващук Сергій Ярославович про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1.) з позовною заявою до Заступника начальника Управління Держпраці у Тернопільській області Ващука Сергія Ярославовича, Управління Держпраці у Тернопільській області, в якій просить скасувати Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02 листопада 2018 року за якою накладено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 11 169 (одинадцять тисяч сто шістдесят дев'ять) гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у період з 17.10.2018 року по 18.10.2018 року було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання суб'єктом господарювання законодавства про працю, за наслідками якого складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 18.10.2018 року №ТР1448/413/АВ, винесено припис від 18.10.2018 року про усунення виявлених порушень №ТР1410/413/АВ/П та постанову Управління Держпраці у Тернопільській області №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02.11.2018 року на суму 11169,00 грн.

Позивач не погоджується з вказаною постановою, оскільки оскаржувана постанова та рішення про накладення штрафних санкцій були винесені без участі позивача через порушення посадовими особами Управління Держпраці порядку повідомлення позивача про дату розгляду справи про накладення штрафу, чим порушено права позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи. Крім того, позивач у позовній заяві зазначає про неправомірність притягнення позивача двічі за одне і те саме правопорушення, оскільки поряд із винесенням постанови №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02.11.2018 року про накладення штрафу на суму 11169,00 грн., працівниками Управління Держпраці у Тернопільській області за аналогічним фактом складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, на підставі якого постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн. Позивач вважає, що у данному випадку її притягнуто за порушення одних і тих самих вимог трудового законодавства як до адміністративної, так і фінансової відповідальності, що є подвійною відповідальністю. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 03.01.2019 року.

У строк, встановлений судом, представником відповідача подано відзив на адміністративний позов від 21.12.2018 року (а.с.35-38), заперечення та додаткові пояснення від 09.01.2019 року (а.с. 86), у яких представник відповідача позову не визнав із посиланням на норми Кодексу законів про працю України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 295, наказу Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 р. № 1338 "Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення та працевлаштування інвалідів", та інші нормативно-правові акти.

На спростування аргументів позивача, викладених у позовній заяві, у відзиві зазначено про те, що позивачем в порушення вимог ч.1 та ч.2 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» виплата заробітної плати працівникам за липень, серпень і вересень 2018 року здійснена з порушенням встановлених строків її виплати, що було підставою для застосування до позивача штрафних санкцій. Про розгляд справи про накладення штрафу позивача було повідомлено рекомендованим листом від 25.10.2018 року, клопотання про перенесення розгляду справи від ФОП ОСОБА_1 не надходило, а тому представник відповідача у поданому суду відзиві зазначає про дотримання відповідачем вимог чинного законодавства при повідомленні позивача та розгляді справи про накладення штрафу за порушення трудового законодавства. Крім того, на спростування доводів позивача про застосування до нього подвійної відповідальності за порушення, виявлені уповноваженими особами Управління Держпраці у Тернопільській області, представник відповідача вказує на те, що відповідальність за ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.3 ст.41 КУпАП не можна розглядати як один вид відповідальності, до позивача застосовано два різні види юридичної відповідальності, що не суперечить Конституції України. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 03.01.2019 року, постановленою в підготовчому засіданні, замінено процесуальний статус відповідача - заступника начальника Управління Держпраці у Тернопільській області Ващука Сергія Ярославовича на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача та оголошено перерву до 31.01.2019 року. У зв'язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні у вказану дату, підготовче судове засідання було відкладено до 21.02.2019 року.

Ухвалою суду від 21.02.2019 року, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання було відкладено до 07.03.2019 року.

В подальшому 07.03.2019 року суд ухвалив закінчити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті на 25.03.2019 року.

У судовому засіданні 25.03.2019 року представник позивача підтримала позов з мотивів, наведених у позовній заяві (а.с. 4-7), відповіді на відзив (а.с. 69-72), додаткових поясненнях (а.с. 88-90), просила позов задовольнити в повному обсязі, оскільки вважає незаконною винесену щодо позивача постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02.11.2018 року на суму 11169,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала, проти його задоволення заперечила із мотивів, наведених у відзиві на адміністративний позов від 21.12.2018 року (а.с.35-38), запереченні та додаткових поясненнях від 09.01.2019 року (а.с. 86).

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши обставини справи у сукупності, суд при постановленні рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зараєстрована фізичною особою - підприємцем, місце проживання : АДРЕСА_1, основним видом економічної діяльності є 96.01 правння та хімічне чищення текстильних і хутряних виробів, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.10).

До Управління Держпраці у Тернопільській області 09.10.2018 року надійшла заява працівника ФОП ОСОБА_1 громадянки ОСОБА_4 щодо внесення записів про припинення з нею трудових відносин (а.с.39).

Враховуючи подану заяву, управлінням Держпраці у Тернопільській області видано наказ № 646 від 12.10.2018 року "Про проведення інспекційних відвідувань у ТОВ «Техбуд+», Відділі освіти, охорони здоров'я, культури, туризму, молоді та спорту Борсуківської сільської ради, ФОП ОСОБА_1, Тернопільській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №8, у п.1 якого, серед іншого, наказано з 16 по 19 жовтня 2018 року провести захід державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційне відвідування) у ФОП ОСОБА_1 (а.с. 42) та видано направлення на проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційне відвідування) від 12.10.2018 року № ТР 1448/413 (а.с.43). Примірник направлення отримано представником позивача, про що свідчить його підпис (а. с. 43 - зворот) .

В подальшому, 17-18.10.2018 року проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1, результати якого зафіксовані в акті інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ТР1448/4138АВ від 18.10.2018 року (а.с.44-48).

У даному акті інспекційного відвідування зафіксовані порушення законодавства про працю, допущені позивачем, а саме: в п.1 описової частини акту зазначено, що в порушення вимог пункту 2.5 Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства Праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - інструкція № 58), в особових картках працівників ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 відсутні підписи працівників про ознайомлення з кожним записом, що заносився до трудової книжки на підставі наказу, зокрема про призначення на роботу, звільнення з роботи; в п.2 описової частини акту зазначено, що в порушення вимог ч.1 та ч.2 ст 115 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», виплата заробітної плати ФОП ОСОБА_1 працівникам за липень, серпень і вересень 2018 року здійснена з порушенням встановлених строків її виплати.

Так, уповноваженими особами Управління Держпраці у Тернопільській області виявлено, що заробітну плату за липень 2018 року позивачем виплачено з порушенням встановлених строків її виплати, а саме:

заробітну плати за першу половину липня 2018 року працівникам ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 виплачено 31.07.2018 року, що підтверджується копією розрахунково-платіжної відомості за липень 2018 р. та відомості на виплату готівки від 31.07.2018р. №ВЗП-000067 (а. с. 49);

заробітну плату за липень 2018 року працівникам ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 виплачено 13.08.2018 року (один раз на місяць), що підтверджується копією розрахунково-платіжної відомості за липень 2018 р. та відомості на виплату готівки від 13.08.2018р. ВЗП-000071 (а. с. 49 - зворот);

заробітну плату за липень 2018 року працівникам ОСОБА_8, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 виплачено частково 15.08.2018 року та в повному обсязі 20.08.2018 року, що підтверджується копіями розрахунково-платіжної відомості за липень 2018 р. та відомості на виплату готівки від 15.08.2018р №ВЗП-000072 (а. с. 50) та від 20.08.2018р. № ВЗП-000073 (а. с. 50 - зворот);

Заробітну плату за серпень 2018 року виплачено з порушенням встановлених строків її виплати, а саме:

заробітну плату за першу половину серпня 2018 року працівникам ОСОБА_8, ОСОБА_16, ОСОБА_17 виплачено 27.08.2018 року, працівникам ОСОБА_23, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 - 31.08.2018 року, а заробітну плату за другу половину серпня 2018 року - 11.09.2018 року, що підтверджується копіями розрахунково-платіжної відомості за серпень 2018 р. та відомостей на виплату готівки від 27.08.2018 р. №ВЗП-000075 (а. с. 51), від 31.08.2018р. № ВЗП-000077 (а. с. 51 - зворот), від 11.09.2018р. № ВЗП-000082 (а. с. 52), ВЗП-000083 (а. с. 52 - зворот);

заробітну плату за серпень 2018 року працівникам ОСОБА_18, ОСОБА_24, ОСОБА_20, ОСОБА_21 виплачено частково 05.09.2018 року та в повному обсязі 11.09.2018 року, працівникам ОСОБА_6, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 - частково 07.09.2018 року та в повному обсязі - 14.09.2018 року, що підтверджується копіями розрахунково-платіжної відомості за серпень 2018 р. та відомостей на виплату готівки від 05.09.2018р. ВЗП-000080 (а.с. 53), від 07.09.2018р. № ВЗП-000081 (а. с. 53), від 11.09.2018р. № ВЗП-000082 (а. с. 54), від 14.09.2018 р. ВЗП-000084(а. с. 54 - зворот);

Заробітну плату за вересень 2018 року виплачено з порушенням встановлених строків її виплати, а саме:

заробітну плату за першу половину вересня 2018 року працівникам ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 виплачено 28.09.2018 року, а заробітну плату за другу половину вересня 2018 року - 16.10.2018 року, що підтверджується копіями розрахунково-платіжної відомості за вересень 2018 р. та відомостей на виплату готівки від 28.09.2018р. ВЗП-000087 (а. с. 55), від 16.10.2018р. №ВЗП-000092 (а. с. 55 - зворот).

З вказаним актом ознайомлений уповноважений представник позивача згідно довіреності ОСОБА_28, примірник отримав 18.10.2018 року, про що свідчить його особистий підпис (а. с. 47 - зворот).

На підставі вказаного Акту інспектором праці Пастух Г.М. 18.10.2018 року було складено Припис про усунення виявлених порушень №ТР1410/413/АВ/П (а. с. 16-17) та Протокол про адміністративне правопорушення №ТР1448/413/АВ/П/ПТ (а. с. 18-19), на підставі якого постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн. (а. с. 26-27). Визначену у вказаній постанові суму штрафу, 510,00 грн., позивач сплатила до Державного бюджету 21.11.2018 року, - що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 375 від 21.11.2019 року (а.с. 23).

Позивач виконала припис про усунення виявлених порушень №ТР1410/413/АВ/П від 18.10.2018 року, внаслідок чого порушення, що відображені у п.1 описової частини Акту від 18.10.2018 року, було усунуто, про що повідомила відповідача 23.10.2018 року (а. с. 56).

Крім того, за результатами розгляду акта інспекційного відвідування №ТР1448/413/АВ від 18.10.2018 року відповідачем прийнято рішення про розгляд справи про накладення штрафу на підставі абзацу третього частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, призначено розгляд справи на 02.11.2018 року о 12:00 год. З метою повідомлення позивача про розгляд справи відповідачем було надіслано письмове повідомлення листом від 25.10.2018 року № 3614/01-05-12.3/18 за адресою позивача (а.с.57). Про час та місце розгляду справи позивач дізналась лише 05.11.2018 року (а. с. 22), що стало причиною неприбуття позивача чи її представника на розгляд справи, що відбувся 02.11.2018 року.

Розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ТР1448/413/АВ від 18.10.2018 року, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02.11.2018 року, якою на позивача за порушення законодавства про працю накладено штраф у розмірі 11169,00 грн. Постанова містить помітку про те, що була прийнята без участі представника ФОП ОСОБА_1, оскільки в призначений час представник на розгляд справи не з'явився, клопотань про перенесення розгляду справи на інший час не подавав (а.с.21). Вказана постанова була надіслана позивачу 02.11.2018 року та отримана 06.11.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 59).

Із постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02.11.2018 року позивач не погоджується, у зв'язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю врегульовані Кодексом законів про працю України від 10.12.1971 р. № 322-VIII (далі - КЗпП України).

Так, відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 р. визначено, що, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з Положенням про управління Держпраці у Тернопільській області, затвердженим наказом Держпраці № 75 від 22.06.2017 р., управління Держпраці у Тернопільській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.

Підпунктом 5 пункту 4 Положення, на управління Держпраці у Тернопільській області відповідно до покладених на нього завдань, передбачено здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Основним завданням управління, згідно Положення, є реалізація державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295, заходи державного контролю проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Таким чином, з метою розгляду заяви ОСОБА_4 від 09.10.2018 року за рішенням керівника - на підставі наказу Управління Держпраці у Тернопільській області від 12.10.2018 року № 646, направлення від 12.10.2018 року № ТР1448/413 було проведено захід державного контролю - інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1. Отже, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для проведення інспекційного відвідування.

Пунктами 19, 20 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Щодо змісту порушень, описаних в акті інспекційного відвідування позивача від 18.10.2018 року, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата та у разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема в разі: порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз.3 ч.2 ст.265 КЗпП України); порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати (абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України).

Як випливає із акту інспекційного відвідування, порушення строків виплати заробітної плати мало місце в липні, серпні та вересні 2018 року, що, на думку відповідача, є більше як за один місяць. Тобто, в розумінні відповідача термін більш як за один місяць вказує на наявність згаданого вище роду порушення в більш ніж одному місяці (два і більше місяців).

Однак, проаналізувавши норми ст.265 КЗпП України суд приходить до висновку, що роботодавці у разі порушення строків виплати заробітної плати не більше як за один місяць несуть відповідальність у вигляді штрафу відповідно до абзацу 8 частини другої ст.265 КЗпП України, незважаючи на періодичність (1-2 чи більше разів на рік) вчинення такого порушення.

Така позиція узгоджується з позицією центрального органу Держпраці, що викладена в листі "Щодо надання роз'яснення з питань застосування абзацу 3 та 8 частини другої статті КЗпП" від 26.07.2018 №58920/4/4.3-ДП-18.

Актом інспекційного відвідування від 18.10.2018 року зафіксовано порушення строку виплати заробітної плати за липень, серпень та вересень 2018 року, однак із наявних у матеріалах справи доказів, зокрема: копій відомостей про виплату готівки (а. с. 49-55), судом встановлено відсутність порушення (прострочення) строків виплати заробітної плати терміном більше як за один місяць.

Таким чином, у всіх, перерахованих в акті інспекційного відвідування від 18.10.2018 року, випадках порушення строків виплати заробітної плати склало не більше як один місяць, хоча мали вони місце в періоді більш як за один місяць (червень-липень-вересень 2018 року). А, відтак, суд приходить до переконання про те, що порушення, виявлені під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 та зафіксовані в акті інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 18.10.2018 року №ТР1448/413/АВ, не знайшли підтвердження в ході розгляду справи.

Щодо тверджень позивача про порушення відповідачем порядку повідомлення про розгляд справи про наклалення штрафу, суд зазначає наступне.

Повноваження Управління Держпраці передбачені Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509, із внесеними змінами від 03.02.2016 р. №55 (далі - Порядок №509), який визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою-сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Пунктом 3 Порядку №509 визначено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Відповідно до пункту 4 Порядку №509 визначено, що справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 Порядку №509).

Пунктом 5 Порядку №509 передбачено, що у разі надходження від суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з метою повідомлення позивача про розгляд справи відповідачем було надіслано письмове повідомлення листом від 25.10.2018 року № 3614/01-05-12.3/18 за адресою позивача (а.с.57), однак про час та місце розгляду справи позивач дізналась лише 05.11.2018 року (а. с. 22), тобто вже після розгляду справи відповідачем, що відбувся 02.11.2018 року.

Пунктом 7 Порядку №509 передбачено, що справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Проте, справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до п. 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до переконання, що відповідачем, при прийнятті оскаржуваної постанови не дотримано вимог Порядку №509 щодо завчасного повідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу, що у свою чергу унеможливило участь суб'єкта господарювання або його представника при розгляді справи або подання клопотання про відкладення розгляду.

Даний факт свідчить про порушення права особи на участь у процесі прийняття оскарженого рішення.

Відповідач маючи можливість розгляду справи у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд, призначив такий розгляд на 7 день, чим фактично порушив свій обов'язок щодо письмово повідомлення роботодавця не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам. А саме, відповідач свідомо відправив повідомлення про розгляд справи о 18 год. 32 хв. 25.10. 2018 року (а.с. 57) з необхідністю його доставки роботодавцю до 27.10.2018 року (за п'ять днів до дати розгляду), залишивши ПАТ "УКРПОШТА" надміру малий термін для своєчасної доставки листа.

На думку суду, притягнення відповідача ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2018 року, що набрала законної сили та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а. с. 23) не має визначального значення у розгляду справи про скарження постанови управління Держпраці у Тернопільській області №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02.11.2018 року, оскільки суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони згідно вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, в ході розгляду справи доводи позивача знайшли своє підтвердження, а відповідач як суб'єкт владних повноважень не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів на підтвердження правомірності прийняття ним оскаржуваної постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02 листопада 2018 року, суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що оскаржене рішення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Вказане обґрунтовує задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання позову, в розмірі 1762 грн. (тисячу сімсот шістдесят дві) гривні, сплачений відповідно до платіжного доручення від 27.11.2018 р. №379.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1) до Управління Держпраці у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Шпитальна, 7, м.Тернопіль, 46006, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову Управління Держпраці у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Шпитальна, 7, м.Тернопіль, 46006, ) про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02 листопада 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Шпитальна, 7 м. Тернопіль, код в ) судовий збір, сплачений за подання позову, в розмірі 1762 грн. (тисячу сімсот шістдесят дві ) гривні, сплачений відповідно до платіжного доручення від 27.11.2018 р. №379.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 квітня 2019 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.