Справа № 520/10157/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 березня 2019 р. № 520/10157/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

представника позивача - Кондратенко О.О.,

представника позивача - Голіної О.Ю.,

представника відповідача - Хачатрян Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до Головного управління Держпраці у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В :

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Харківській області від 24.10.2018 р. № ХК2464/286/АВ/П.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що припис про усунення виявлених порушень від 24.10.2018 р. № ХК2464/286/АВ/П є незаконним, необґрунтованим, а отже таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем не було допущено жодних порушень, які встановлено відповідачем. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом, а також призначено розгляд справи у підготовчому провадженні.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує оскільки під час проведення інспекційного відвідування позивача було встановлено наявність порушень в діяльності останнього, що належним чином зафіксовано в акті інспекційного відвідування юридичної особи від 24.10.2018 року №2464/286/АВ, а отже на підставі висновків вказаного акту посадовою особою відповідача було видано припис про усунення виявлених порушень від 24.10.2018 р. № ХК2464/286/АВ/П. З огляду на вказане, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 24.01.2019 року залучено до участі у справі за вищевказаним позовом в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4.

Третьою особою через канцелярію суду подано пояснення щодо адміністративного позову, в яких вказано, що під час інспекційного відвідування відповідачем було встановлено факт, викладений третьою особою в зверненні від 04.09.2018 року щодо порушення позивачем ч.1 ст. 116 КЗпП України, а саме: встановлено що при звільненні, що відбулося 10.10.2016 року, мав місце факт несвоєчасної виплати всіх сум, що належали від державної установи третій особі. При цьому, повний розрахунок було проведено тільки 30.11.2016 року. Отже, позивачем не дотримано вимоги ст. 116 КЗпП України, в частині виплати всіх сум, що належали третій особі в день звільнення. Вказані обставини, на думку третьої особи, стали обґрунтованої підставою для складення відповідно до п. 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017 №295 припису про усунення порушень.

Представники позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Третя особа в судове засідання не прибула, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду третьою особою подано додаткові пояснення, в яких остання, зокрема, просила суд розгляд справи здійснювати без її присутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Судовим розглядом справи встановлено, що у період з 11.10.2018 по 24.10.2018 фахівцями Головного управління Держпраці у Харківській області здійснювалось інспекційне відвідування щодо додержання законодавства про працю Регіональним відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

При цьому, інспекційне відвідування проведено у зв'язку з отриманням звернення ОСОБА_4 від 04.09.2018 року, в якому викладено факти щодо порушення позивачем законодавства про оплату праці, а саме: порушення КЗпП України та ч.1 ст.117 КЗпП України.

Матеріали справи свідчать, що за результатами проведеного інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю посадовою особою відповідача складено акт від 24.10.2018 року №2464/286/АВ, відповідно до висновків якого встановлено порушення ч.1 ст.116 КЗпП України, а саме при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не проводиться в день звільнення.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеного інспекційного відвідування посадовими особами відповідача складено припис про усунення виявлених порушень від 24.10.2018 р. № ХК2464/286/АВ/П, відповідно до якого у строк 30 днів до 24.11.2018 року зобов'язано начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області Кравченко О.А. усунути порушення ч.1 ст. 166 КЗпП України.

Зі змісту позову вбачається, що позивачем було надано пояснення з приводу встановлених порушень, в яких вказано, що виплата коштів 30.11.2016 р. третій особі не може бути кваліфікована як затримка остаточного розрахунку при звільненні, оскільки ця виплата була зумовлена змінами у штатному розписі (котрі були затверджені Головою Фонду державного майна України 12.04.2016 р., а належне фінансуванням відбулось лише 28.10.2016 р.), і вказана обставина стосувалась всіх працівників РВ ФДМУ по Харківській області, а не лише ОСОБА_4 Проте, як вказано позивачем, такі пояснення перевіряючими були залишені без уваги. Отже, як вказано позивачем, з його боку відсутні порушення законодавства, що свідчить про протиправність припису Головного управління Держпраці у Харківській області від 24.10.2018 р. № ХК2464/286/АВ/П.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п. 7 Положення про Державну службу України з питань праці Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Як передбачено Положенням про Головне управління Держпраці у Харківській області, затвердженим наказом Державної служби України з питань праці № 75 від 22.06.2017 року, Головне управління Держпраці у Харківській області є територіальним органом. Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до пп.5 п.4 Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області Головне управління Держпраці у Харківській області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням. законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Як передбачено приписами ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому, порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 року, відповідно до п.1 якої цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).

Як передбачено положеннями п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п. 23 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю припис є обов'язковим для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Згідно з положеннями пункту 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю припис про усунення порушень законодавства про працю складається виключно у разі їх виявлення.

Положеннями пунктів 24, 25 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначено, що припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник припису залишається в об'єкта відвідування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об'єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень.

З аналізу вищевикладеного слід дійти висновку, про припис про усунення порушень, фактично є зобов'язує суб'єкта відвідування у встановлений перевіряючими строк усунути виявлені порушення.

Під час судового розгляду справи з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що за результатами заходу інспекційного відвідування позивача перевіряючими встановлено порушення ст. 116 КЗпП України в частині здійснення несвоєчасного розрахунку при звільненні ОСОБА_4

Судовим розглядом справи встановлено, що у складеному відповідачем приписі про усунення виявлених порушень від 24.10.2018 р. № ХК2464/286/АВ/П, зазначено, що у строк 30 днів до 24.11.2018 року начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області Кравченко О.А. зобов'язано усунути порушення ч.1 ст. 116 КЗпП України, а саме при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не проводиться в день звільнення. Так, при звільненні ОСОБА_4 (на підставі наказу № 134 від 07.10.2016 р. щодо звільнення з 10.10.2016 р.) виплату всіх сум, що належать їй від установи проведено 10.10.2016 р. Згідно розрахункового листа ОСОБА_4 нараховано при звільненні - 22208,61 грн., утримано податків та зборів - 4330,68 грн., до виплати - 17877,93 грн. адміністрацією державної установи 10.10.2016 р. у сумі 17877,93 грн. згідно списку перерахованої з/п РВ ФМДУ по Харківській області (згідно документа №1-00000054 від 10.10.2016) перераховано 17877,93 грн. В ході інспекційного відвідування було встановлено, що згідно наказу від 25.11.2016 р. № 2228 РВ ФДМУ по Харківській області всім працівникам в т.ч. ОСОБА_4, звільненій 10.10.2016 р., було зроблено перерахунок заробітної плати за березень 2016 р., у зв'язку зі змінами у штатному розписі. Згідно розрахункового листа ОСОБА_4 за листопад 2016 р. було донараховано заробітну плату за березень 2016 р. у розмірі 830,70 грн., утримано податків та зборів - 161,99 грн., до виплати - 668,71 грн., яка перерахована регіональним відділенням 30.11.2016 р. Таким чином, у приписі вказано, що при звільненні 10.10.2016 р. ОСОБА_4 мав місце факт несвоєчасної виплати всіх сум, що належать їй від державної установи, не в день звільнення, а 30.11.2016 р.

Водночас, суд наголошує, що зміст припису про усунення порушень від 24.10.2018 р. № ХК2464/286/АВ/П фактично дублює зміст акту інспекційного відвідування юридичної особи від 24.10.2018 року №2464/286/АВ, в якому зафіксовано порушення позивачем законодавства про працю. Проте зазначений припис не містить в собі жодних вимог стосовно усунення порушення, а містить лише посилання на ст. 116 КЗпП України.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

При цьому, відповідальність, за затримку розрахунку при звільненні працівника, передбачена ст. 117 КЗпП України, відповідно до якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В той же час, суд зазначає, що доводи третьої особи стосовно того, що оскаржуваний у даній справі припис є свідченням наявності підстав для застосування до позивача відповідальності за ст. 117 КЗпП України, а саме: виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з врахуванням факту несвоєчасного розрахунку та вини відповідача, судом не можуть бути враховані як доводи в обґрунтування правомірності припису відповідача, оскільки питання відповідальності позивача за ст. 117 КЗпП України як роботодавця, а також наявність вини останнього у допущенні зазначеного порушення можуть бути встановлені під час розгляду судом позову звільненого працівника.

Крім того, суд зазначає, що під час судового розгляду справи було встановлено надання оцінки судом в рамках розгляду адміністративної справи №820/6876/16 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до Головного Управління Держпраці у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії обставинам не дотримання Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області вимог постанови Кабінету Міністрів України № 77, у зв'язку із чим встановлено порушення ст. 98 КЗпП України, ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оплату праці", щодо несвоєчасного здійснення станом на час проведення перерахунку заробітної плати ОСОБА_4 за березень 2016 року.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставини, суд зазначає, що оскільки оскаржуваний у даній справі припис містить в собі зобов'язання позивача усунути порушення ст. 116 КЗпП України, якою передбачено порушення щодо не здійснення при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, в день звільнення, то усуненням такого порушення фактично є здійснення остаточного розрахунку із таким працівником.

Водночас, як вбачається із змісту самого припису, позивачем було здійснено остаточний розрахунок із третьою особою у справі ще 30.11.2016 року, що є усуненням порушення ст. 116 КЗпП України.

Таким чином, суд зазначає, що в даному випадку припис про усунення виявлених порушень від 24.10.2018 р. № ХК2464/286/АВ/П не виконує, покладену на нього нормами законодавства, функцію стосовно обов'язковості усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпраці у Харківській області від 24.10.2018 р. № ХК2464/286/АВ/П.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (м-н Театральний, 1, м. Харків, 61057) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, 40, м. Харків, 61002), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Харківській області від 24.10.2018 р. № ХК2464/286/АВ/П.

Стягнути на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (м-н Театральний, 1, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ - 23148337) сплачену суму судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, 40, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ - 39779919).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 04 квітня 2019 року.

Суддя Мельников Р.В.