Справа № 808/578/18
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 808/578/18

адміністративне провадження № К/9901/1779/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів: Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 (колегія у складі суддів Сафронової С.В., Чепурнова Д.В., Мельника В.В.) у справі №808/578/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"

до Державного реєстратора Пологівської районної державної адміністрації Запорізькій області Кривошей Тетяни Сергіївни,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВУГІЛЛЯІНВЕСТ",

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. 16.02.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна Компанія» (далі - позивач) до Державного реєстратора Пологівської районної державної адміністрації Запорізькій області Кривошей Тетяни Сергіївни (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальність «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ», в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо внесення запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 0000856 від 04 серпня 2017 року про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ»;

- скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 0000856 від 04 серпня 2017 року про припинення Товариства з обмеженою відповідальність «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ».

2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.04.2018 адміністративний позов задоволено частково: скасовано запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №0000856 від 04.08.2017 про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУГІЛЛЯІНВЕСТ", , а також присуджено на користь ПАТ "Українська Інноваційна Компанія" за рахунок бюджетних асигнувань Пологівської районної державної адміністрації Запорізькій області судовий збір у розмірі 1762 грн.

3. Водночас, судом відмовлено позивачу у задоволені його позову в іншій частині, яка стосується вимог про визнання протиправними дій Державного реєстратора Пологівської районної державної адміністрації Запорізькій області Кривошей Т.С. щодо внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №0000856 від 04 серпня 2017 року про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУГІЛЛЯІНВЕСТ".

4. Зазначене рішення суду першої інстанції було оскаржено в апеляційному порядку третьою особою у справі - ТОВ "ВУГІЛЛЯІНВЕСТ" з підстав його незаконності та необґрунтованості, у зв'язку з чим третя особа просила його скасувати та залишити вимоги позивача у цій справі без розгляду.

5. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність "ВУГІЛЛЯІНВЕСТ" задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.04.2018 скасовано та прийнято інше рішення по справі: у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

6. 14.01.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018.

7. У касаційній скарзі Позивач просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

8. Ухвалою Верховного Суду від 21.01.2019 у зазначеній справі було відкрито провадження. 15.02.2019 надійшов відзив від Відповідача.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18.02.2013 між ПАТ «Український інноваційний банк» (з 28.03.2017 має назву Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна Компанія») та ТОВ «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ» укладений кредитний договір №4932, відповідно до якого банк надає позивальнику - ТОВ «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ» кредит у розмірі 7 000 000 дол. США з кінцевим терміном повернення 16.02.2018.

10. Також 13.06.2013 між позивачем та третьої особою укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якого кредит збільшено до 11 000 000 дол. США.

11. 04.08.2017 відповідачем внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 0000856 про припинення ТОВ «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ» за рішенням засновників.

12. Оскільки третьою особою перед позивачем не виконані зобов'язання по кредитному договору у розмірі 11 996 824 дол. США, вважаючи такий запис протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що третьою особою зобов'язання за кредитом не сплачені, умови договору не виконані. Позивачу стало відомо, що 04.08.2017 юридичну особу третьої особи - боржника припинено за рішенням засновників. Вважає, що запис про припинення третьої особи порушує права позивача з огляду на не виконання ТОВ «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ» своїх зобов'язань за кредитним договором. Наявність такого запису виключає можливість порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ». Іншого способу для відновлення порушення прав позивача, окрім скасування запису про припинення не існує.

14. Відповідач проти позову заперечила, вказала, що дії щодо внесення запису до Єдиного державного реєстру щодо припинення третьої особи повністю відповідають вимогам чинного законодавства. Реєстратор не має права вимагати від заявників інформацію, яка не передбачена законом. Також у реєстратора немає обов'язку перевіряти наявність невиконаних зобов'язань юридичної особи, яка припиняється. Вважала, що запис про припинення ТОВ «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ» внесено у спосіб та порядку, встановлені законом.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Задовольняючи вимоги позивача в частині скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №0000856 від 04 серпня 2017 року про припинення ТОВ "ВУГІЛЛЯІНВЕСТ", суд першої інстанції виходив з невиконання ліквідатором ТОВ "ВУГІЛЛЯІНВЕСТ" вимог ч.1 ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та зазначення під час подання відповідачу заяви про державну реєстрацію припинення юридичної особи неправдивих відомостей. Внаслідок цього проведено державну реєстрацію припинення ТОВ "ВУГІЛЛЯІНВЕСТ" за наявності боргового зобов'язання останнього перед позивачем, про що ліквідатор не повідомив державного реєстратора. Суд дійшов висновку, що це є підставою для скасування запису про припинення ТОВ "ВУГІЛЛЯІНВЕСТ" навіть за умови відсутності протиправних дій відповідача під час вчинення такого запису, оскільки це є єдиною можливістю відновлення порушених майнових прав позивача.

16. Суд апеляційної інстанції не погодився з таким висновком суду першої інстанції. Приватним нотаріусом Черкасовою Н.Б., як державним реєстратором, відповідно до оформленого протоколом № 10/06-1 від 10.06.2016 рішення учасників ТОВ «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ» про ліквідацію Товариства у зв'язку з відсутністю господарської діяльності та призначення ліквідаційної комісії на чолі з головою ліквідаційної комісії Воловим В.О., 13.06.2016 до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відповідний запис. Повідомлення про Рішення щодо припинення юридичної особи на виконання ст.105 Цивільного кодексу України було оприлюднено 13.06.2016 на порталі Міністерства юстиції України у розділі «Оприлюднення інформації», з встановленням двох місячного строку з дня оприлюднення повідомлення про прийняття рішення про припинення юридичної особи для подання кредиторами вимог, а саме до 17.08.2016. Такі дії в повній мірі відповідають вимогам ч.4 ст.105 ЦК України, яка передбачає, що «строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше 2-х і більше 6-ти місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи», та відповідно свідчить про дотримання учасником ТОВ «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ» головою ліквідаційної комісії усіх визначених чинним законодавством вимог до процедури ліквідації юридичної особи.

17. Державний реєстратор (відповідач по справі) прийняв від уповноваженої особи ТОВ "ВУГІЛЛЯІНВЕСТ" документи, підтверджені описом документів від 03.08.2017, провів згідно з ч. 2 ст. 25 Закону №755-IV перевірку цих документів на наявність підстав для зупинення їх розгляду документів чи для відмови в державній реєстрації, переконався у відсутності законодавчо визначених підстав для відмови в прийнятті рішення щодо припинення Товариства, та прийняв правомірне рішення та законно вніс 04.08.2017 відповідний запис 0000856 про припинення ТОВ «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ». З цих підстав у задоволенні позову відмовлено.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ

18. У касаційній скарзі Позивач не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи з таких підстав:

А) судом апеляційної інстанції не було застосовано до спірних правовідносин норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Відповідно до ч.1 статті 95 цього Закону якщо вартості майна боржника юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Провадження щодо банкрутства ТОВ «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ» не здійснюється і не здійснювалося;

Б) скаржник вважає порушенням норм матеріального права висновок суду апеляційної інстанції про безпідставність застосування по спірних правовідносин судом першої інстанції правової позиції Європейського суду з прав людини. Адже у рішенні ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс проти України» (заява №23465/03 від 06.10.2011) зазначено, що процедура банкрутства, мала прямий вплив на майнові інтереси заявника (п.170);

В) суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу особи, яка не має адміністративної правоздатності та дієздатності.

19. Відповідач у відзиві спростовує твердження Позивача, посилаючись на правомірність висновків суду апеляційної інстанції, оскільки державний реєстратор діяв в межах наданих законом повноважень та не мав підстав для відмови в проведенні державної реєстрації.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування судових рішень та закриття провадження у справі.

21. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

22. Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних.

23. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

24. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

25. Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

26. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

27. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

28. Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

29. Зі змісту позовної заяви та касаційної скарги вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" вважає, що суб'єкт владних повноважень з порушенням визначеної законодавством процедури вніс запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 0000856 від 04 серпня 2017 року про припинення Товариства з обмеженою відповідальність «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ», і в результаті цих дій було порушено права Позивача як кредитора (18.02.2013 було укладено кредитний договір №4932 між Позивачем та Третьою особою).

30. Отже, виникнення спірних правовідносин обумовлено неможливістю Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" вчиняти дії як кредитора за договором від 18.02.2013 №4932, укладеним між ним і ТОВ «ВУГІЛЛЯІНВЕСТ», у зв'язку із припиненням останнього.

31. Відповідно до частини другої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

32. Статтею 18 Закону № 755-IV в редакції, чинній на момент внесення запису, та статтею 10 цього ж Закону у чинній редакції встановлено спростовану презумпцію відомостей, внесених до ЄДР, з огляду на що запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує. В той же час, якщо процедуру ліквідації не було здійснено належним чином, зокрема не було відчужене майно особи, то внесення до ЄДР запису про припинення цієї юридичної особи не тягне її припинення, а також припинення права власності на її майно. У подібних випадках до ЄДР вносяться зміни про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 41 Закону № 755-IV в редакції, чинній на момент внесення запису до ЄДР; пункт 2 частини першої статті 25 цього ж Закону у чинній редакції).

33. Спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов'язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв'язку з протиправним внесенням до ЄДР суб'єктом владних повноважень запису про припинення юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.

34. При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

35. Вважаючи за необхідне заповнити цю прогалину закону, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі № 813/6286/15 дійшла висновку, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов'язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

36. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

37. Зазначені приписи кореспондуються з положеннями пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України у чинній редакції.

38. Отже, оскільки спірні правовідносини є найбільш наближеними до правовідносин, пов'язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ГПК України.

39. При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі з обов'язком суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

40. За нормами частини третьої статті 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

41. Враховуючи зазначене, Суд не вбачає підстав для відступу від висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 20.09.2018 у справі № 813/6286/15, та робить висновок про необхідність закриття провадження у цій справі у зв'язку з порушенням судами попередніх інстанцій правил юрисдикції.

42. Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

43. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Керуючись ст. 343, 349, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.04.2018 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 у справі №808/578/18 скасувати.

Провадження у справі №808/578/18 закрити.

Повідомити позивачу, що справу може бути розглянуто в порядку господарського судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб