Справа № 405/8806/18
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/8806/18
Провадження № 2-а/405/255/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тюпі Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 405/8806/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора СРПП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Лаврелашвілі Ніко Гачаєвича (вул. Гагаріна, буд. 4, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область, 27100) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до відповідача інспектора СРПП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Лаврелашвілі Н.Г., в якому (позові) просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 546047 від 22.10.2018 року, якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 22.10.2018 року близько 10 год. 00 року він (позивач) керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1, та зупинився біля домоволодіння по провулку Херсонському, 13, не порушуючи вимог Правил дорожнього руху. Невдовзі, позаду його (позивача) транспортного засобу зупинився оперативний транспортний засіб патрульної поліції, з якого вийшов інспектор СРПП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції Лаврелашвілі Н.Г. та попросив пред'явити посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Згодом старший лейтенант поліції Лаврелашвілі Н. Г. віддав йому (позивачу) пред'явлені документи, не повідомивши про складання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, а також не повідомивши, яке адміністративне правопорушення йому (позивачу) поставлено у провину, та без ознайомлення з доказами нібито скоєного ним (позивачем) правопорушення та не відбираючи у нього (позивача) будь-яких пояснень.

Крім того, позивач зазначив, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 та ст. 285 КУпАП, а саме: не зазначений технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, адже в додатках до постанови вказані фото; не зазначений порядок сплати штрафу у відповідності до ст. 307 КУпАП та правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. Крім того, оскаржувана постанова не містить відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а також не містить відомостей про вручення йому (позивачу) копії оскаржуваної постанови.

На підставі зазначеного, позивач вважає прийняту відповідачем постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

У поданому до суду адміністративному позові позивач також просив поновити йому строк оскарження вказаної вище постанови, який був пропущений ним з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову він (позивач) не отримував, та про її існування дізнався лише 05.12.2018 року під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження № 57821521 від 03.12.2018 року, яке (виконавче провадження) було відкрито Подільським ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Ухвалою від 14.12.2018 року ОСОБА_1, за його клопотанням, поновлено строк для звернення до адміністративного суду та вищевказаний адміністративний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали від 14.12.2018 року отримана відповідачем 27.12.2018 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, який міститься в матеріалах даної справи.

Відзив на адміністративний позов та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходили.

Від позивача надійшли додаткові пояснення, які відповідно до опису вкладення у рекомендованому листі надіслано позивачем на адресу відповідача 29.01.2019 року, та які зареєстровані в суді 29.01.2019 року за вх. № 2113, в яких (поясненнях) позивач по суті позовних вимог, окрім раніше викладеного в позові зазначив, що діями відповідача по неврученню йому (позивачу) копії оскаржуваної постанови було порушено вимоги п. 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395. Також зазначив, що згідно відповіді ГУНП у Кіровоградській області за вих. № П- 1297/04/25-18 від 19.11.2018 року, яку позивач отримав 03.01.2019 року, працівниками Новоукраїнського відділу поліції при винесенні стосовно нього (позивача) постанови серії ДПО 18 № 546047 від 22.10.2018 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП допущено порушення норм адміністративного законодавства та нормативно-правових актів МВС. Крім того, позивач зазначив, що при провадженні у справі про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відповідачем було допущено наступні порушення: не складено протокол про адміністративне правопорушення; не надано та не досліджено докази, які б свідчили про його (позивача) винність у вчинені інкримінованого правопорушення; при накладені адміністративного стягнення відповідачем не встановлено та не враховано обставини та дані, передбачені ст. 33 КУпАП.

На підставі зазначеного, позивач просив заявлені ним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду не надходили.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи не подання відповідачем до суду відзиву на позовну заяву, беручи до уваги додаткові пояснення позивача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.10.2018 року інспектором СРПП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Лаврелашвілі Н.Г. винесено постанову серії ДПО 18 № 546047 від 22.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 22.10.2018 року о 10 год. 27 хв. в м. Новоукраїнка по провулку Херсонському водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1, при вимушеній зупинці за вимогою поліцейського не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п 9.9 «б» Правил дорожнього руху та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного суб'єктом владних повноважень - інспектором СРПП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Лаврелашвілі Н.Г. рішення у формі постанови серії ДПО 18 № 546047 від 22.10.2018 року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, відповідно до положень яких особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

За змістом оскаржуваної постанови відповідачем інкриміновано позивачу порушення п.п. «б» п. 9.9 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п. «б» п. 9.9 Правил дорожнього руху (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2011 року № 1029) аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно з п. 9.1 Правил дорожнього руху попереджувальними сигналами є:

а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;

б) звукові сигнали;

в) перемикання світла фар;

г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;

ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;

д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Об'єктом цього адміністративного проступку є суспільні відносини у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема, у формі порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні напрямку руху.

Суб'єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й формі необережності.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови серії ДПО 18 № 546047 від 22.10.2018 року позивача притягнено до адміністративної відповідальності за не увімкнення аварійної світлової сигналізації при вимушеній зупинці за вимогою поліцейського.

Відповідно до визначення поняття «зупинка», наведеного у Правилах дорожнього руху, зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

На підставі встановлених судом обставин справи та враховуючи вищевикладене судом відзначається, що відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП об'єктивна сторона даного правопорушення не охоплює дії водія по порушенню правил користування попереджувальними сигналами (аварійною світловою сигналізацією) при зупинці транспортного засобу, зокрема, за вимогою про зупинку транспортного засобу подану поліцейським, на підставі чого суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП., а саме: порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні напрямку руху.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Окремо судом відзначається не відповідність форми оскаржуваної постанови серії ДПО 18 № 546047 від 22.10.2018 року формі постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - наведеної у додатку 5 (в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України № 318 від 13.04.2018 року) Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (Інструкція № 1395).

Щодо надання обґрунтованості твердження позивача про те, що відповідачем були допущені порушення при провадженні у справі про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме: не складено протокол про адміністративне правопорушення; не надано та не досліджено докази, які б свідчили про його (позивача) винність у вчинені інкримінованого правопорушення; при накладені адміністративного стягнення відповідачем не встановлено та не враховано обставини та данні, передбачені ст. 33 КУпАП, судом відзначається наступне.

Відповідно до положень ч. 2 та ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення, зокрема, адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, крім іншого, адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

З урахуванням наведеного судом відзначається відсутність в діях відповідача порушення вимог щодо обов'язкового складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Поряд з цим, враховуючи не надання відповідачем доказів, на підставі яких ним (відповідачем) було винесено оскаржувану постанову, а саме: ненадання фотоматеріалів фіксації обставин адміністративного правопорушення, про наявність яких міститься запис в п. 8 оскаржуваної постанови - «до постанови додаються: фото», - суд приходить до висновку про обґрунтованість твердження позивача про відсутність доказів, які б свідчили про його (позивача) винність у вчинені інкримінованого правопорушення.

Частиною 3 статті 283 КУпАП, передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Крім того, зміст додатку 5 Інструкції № 1395 вказує на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, повинна, крім іншого, містити підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності в підтвердження роз'яснення їй права за статтею 268 КУпАП та строку оскарження за статтею 289 КУпАП (п. 8 додатку 5 Інструкції № 1395);

При цьому, дослідивши зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 546047 від 22.10.2018 року, - судом встановлено її невідповідність:

- вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: в оскаржуваній постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото правопорушення при зазначені про такий доказ (фото) в самій постанові;

- пункту п. 8 додатку 5 Інструкції № 1395 в зв'язку із відсутністю графи, яка має містити підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності в підтвердження роз'яснення їй права за статтею 268 КУпАП та строку оскарження за статтею 289 КУпАП;

- змісту додатку 5 Інструкції № 1395 в частині роз'яснення в тексті постанови про накладення штрафу строку і порядку виконання такої постанови та порядок її примусового виконання, передбачені ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП відповідно.

Твердження позивача про неврахування його особи, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при накладенні адміністративного стягнення судом до уваги також не береться, так як адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладене відповідачем за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП (в редакції Закону України від 14.07.2015 року № 596-VIII) характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються, в зв'язку з чим такі доводи позивача є безпідставними.

На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: відсутність в діях останнього порушення правил користування попереджувальними сигналами (аварійною світловою сигналізацією) при початку руху чи зміні напрямку руху, беручи до уваги встановлені судом порушення, допущені відповідачем при оформлені постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 546047 від 22.10.2018 року щодо: не зазначення технічного засобу, яким здійснено фото правопорушення, при зазначенні про наявність такого доказу (фото) в самій постанові; невідповідність вимогам Інструкції № 1395, зокрема, формі та змісту додатку 5, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності, на підставі чого адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 546047 від 22.10.2018 року відносно ОСОБА_1, як така, що винесена відповідачем в порушення вимог ст.ст. 245, 247, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, - закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 10.10.2001 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора СРПП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Лаврелашвілі Ніко Гачаєвичем (вул. Гагаріна, буд. 4, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область, 27100) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 546047 від 22.10.2018 року, винесену інспектором СРПП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Лаврелашвілі Ніко Гачаєвича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п.п. «б» п. 9.9 Правил дорожнього руху та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова