Справа № 500/2878/18
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2878/18

02 квітня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

представника позивача Лакомий О.Б.

представника відповідача Доскач О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" (надалі позивач, ТОВ "Домобудівник", Товариство) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просило визнати протиправною постанову заступника начальника Управління Держпраці у Тернопільській області Ващука С.А. №ТР1648/331/АВ/ЗП-ФС від 13.12.2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ТОВ "Домобудівник" у розмірі 11269,00 грн., визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Управління Держпраці у Тернопільській області Ващука С.А. №ТР1648/331/АВ/ТД-ФС від 13.12.2018 року по накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ТОВ "Домобудівник" у розмірі 335070,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає оскаржувані постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Щодо невиплати заробітної плати у строки при звільненні зазначив, що Товариством в першу чергу були сплачені податки із заробітної плати за жовтень 2018 року. Вказав, що цивільно-правові договори №16-10/1, №16-10/2, 16-10/3 від 16.10.2018 року не носять характер трудового договору, і на них не поширюється дія норм трудового законодавства. Крім того, згідно даних договорів оплата виконавцю вартості робіт по цивільно - правовому договору становить 3000 грн. Таким чином, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 08.01.2019 року. У вказаний строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначене на 01.02.2019 року о 11:00 год.

01.02.2019 року у судовому засіданні оголошено перерву до 21.02.2019 року о 10:00 год.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 року розгляд справи відкладено до 11.03.2019 року о 11:45 год.

11.03.2019 року розгляд справи відкладено на 19.03.2019 року о 11:30 год., у зв'язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному.

19.03.2019 року розгляд справи відкладено до 02.04.2019 року о 12:00 год. у зв'язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що позивачем всупереч вимогам ст.115 Кодексу законів про працю України, а також Закону України "Про оплату праці" порушено встановлені строки виплати заробітної плати, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, а також виплачено їх не в повному обсязі. Зазначив, що укладені між позивачем та громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 цивільно - правові договори містять ознаки трудового характеру, які позивачем не оформлені у спосіб, передбачений чинним законодавством України, чим порушено вимоги частини 3 ст.24 КЗпП України. З огляду на це, вважає, що дії посадових осіб Управління Держпраці у Тернопільській області є правомірними, а тому позовні вимоги не визнав і у задоволенні позову просив відмовити повністю.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що особи, з якими укладені цивільно-правові договори, мають можливість самостійно організовувати режим роботи і відпочинку, послідовність проведення робіт чи надання послуг та не перебувають у підпорядкуванні директора та інших посадових осіб товариства. При цьому вважає, що якщо з особою укладено цивільно-правовий договір, то це не означає, що вони виконують трудову функцію, а зазначення таких осіб у розрахунково-платіжних відомостях та звіті 1-ДФ необхідне для виконання вимог Податкового кодексу України. Також зазначив, що особи, зазначені інспектором в акті інспекційного відвідування, в трудових відносинах із товариством не перебували, а виконували роботу на умовах цивільно-правового договору, що було погоджено сторонами договору; дані роботи не є постійними роботами та виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, про що і зазначено в укладених договорах. Беручи до уваги зазначене, просив позов задовольнити повністю.

Судом встановлено, що 29.10.2019 року до Управління Держпраці у Тернопільській області надійшла заява ОСОБА_7 На підставі вказаного звернення, а також у відповідності до наказу від 21.11.2018 року №750, направлення від 29.11.2018 року №1648/331, головним інспектором з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Тернопільській області Шевчуком Ю.Н., проводилось інспекційне відвідування у ТОВ "Домобудівник".

В подальшому, за результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 29.11.2018 року №ТР1648/331/АВ, у якому зазначено, що директор ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_9 16.10.2018 року уклав цивільно-правові договори із громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які фактично є безстроковими трудовими договорами (п.1 ч.1 ст.23 Кодексу законів про працю України), оскільки укладені без визначення терміну дії. Інспекційним відвідуванням також виявлено, що заробітна плата у товаристві виплачується нерегулярно, без виплати авансу та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснювалась виплата. Зокрема, 09, 13 і 21 листопада 2018 року проведено виплату заробітної плати за вересень 2018 року, а 23 листопада - за жовтень 2018 року; заробітна плата за першу половину листопада 2018 року (аванс) не виплачено. Також, виявлено, що згідно розрахунково-платіжної відомості за жовтень 2018 року звільненій з роботи ОСОБА_10 належало до виплати 948,96 грн., а згідно видаткового касового ордера від 10.10.2018 року №10101 їй було виплачено 812,75 грн. компенсації за невикористану відпустку.

Вказаний Акт підписаний уповноваженими особами Управління Держпраці у Тернопільській області та директором ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_9 із відміткою про його отримання 29.11.2018 року. При цьому, зауважень та застережень до вказаного акту уповноваженим представником суб'єкта господарювання не зазначено.

Приписом про усунення виявлених порушень від 29.11.2018 року №ТР 1648/331/АВ/П зобов'язано директора ТОВ "Домобудівник" усунути порушення, виявлені під час проведення інспекційного відвідування від 29.11.2018 року №ТР1648/331/АВ. Даний припис підписаний директором ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_9 29.11.2018 року.

Управлінням Держпраці у Тернопільській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ТР1648/33/АВ/ЗП-ФС від 13.12.2018 року, якою накладено штраф на позивача у розмірі 11169,00 грн.

Також, Управлінням Держпраці у Тернопільській області винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 13.12.2018 року №ТР1648/331/АВ/ТД-ФС, якою накладено штраф на позивача у розмірі 335070,00 грн.

Уповноваженими особами Управління Держпраці у Тернопільській області також складено Протокол про адміністративне правопорушення щодо директора ТОВ "Домобудівник", який підписаний уповноваженими особами Управління Держпраці у Тернопільській області та директором ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_9 із відміткою про його отримання та ознайомлення. При цьому, пояснень щодо даного протоколу директором ТОВ "Домобудівник" не подано.

Не погоджуючись з винесеними відповідачем постановами, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 (надалі Порядок №295), передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до пункту 16 Порядку 295, у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою. При цьому, суд приймає до уваги твердження представника відповідача, що у зв'язку із відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю та ненаданням таких документів інспектору праці, було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28.11.2018 року №ТР1648/331/НД/АВ, а також надана письмова вимога від 28.11.2018 року за №ТР1648/331/ПД про надання документів до 29.11.2018 року до 16:00 год. Із зазначеної підстави та із врахуванням пункту 18 Порядку №295, строк інспекційного відвідування було зупинено на 2 дні, до 29.11.2018 року. Один примірник акту про неможливість проведення інспекційного відвідування отримала головний бухгалтер ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_12

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами здійснення заходу державного контролю відповідачем було складено акт інспекційного відвідування, в якому, серед іншого, було зафіксовано порушення вимог частини першої та другої статті 115 Кодексу законів про працю України (надалі, КЗпП України) і частини першої статті 24 Закону України "Про оплату праці"

Частиною першою та другою статті 115 КзпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Зазначене кореспондується також з положенням ст.24 Закону України "Про оплату праці". В той же час, у сукупності обставин даної справи, заробітна плата в ТОВ "Домобудівник" виплачувалась всупереч вимогам чинного законодавства, без виплати авансу та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснювалась виплата. Зокрема, такі виплати здійснювались 09, 13 і 21 листопада 2018 року - за вересень 2018 року, а 23 листопада 2018 року - за жовтень 2018 року.

Крім того, як вбачається з розрахунково-платіжної відомості за жовтень 2018 року, звільненому працівнику ОСОБА_10 належало до виплати 948,96 грн., а у відповідності до видатково-касового ордера від 10.10.2018 року №10101 їй було виплачено 812,75 грн. компенсації за невикористану відпустку, що суперечить вимогам щодо встановлених строків виплати заробітної плати, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, а також їх виплата не в повному обсязі.

Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особо) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Частиною третьою статті 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що між директором ТОВ "Домобудівник" та громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 16.10.2018 року укладені цивільно-правові договори №16-10/1, №16-10/2, №16-10/3. При цьому, терміни укладених договорів не вказані.

Після цього, директором, TOB „Домобудівник" було видано наказ від 16.10.2018 року № 16/10/18-1 „Про прийом на роботу", згідно пункту 1 якого ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 були прийняті на роботу з 16 жовтня 2018 року на посаду оператор паливних по цивільно-правовому договору із заробітною платою згідно відпрацьованого часу". Суд зазначає, що виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Зі змісту цивільно-правових договорів вбачається, що їх предметом є трудова функція, що передбачає виконання робіт за професією „оператор котельні". Дана професія передбачена Єдиним тарифно-кваліфікаційним довідником робіт і професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327 (зі змінами). Крім того фактично виконувані роботи за згаданою професією визначені Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 1, розділ 2 „Професії робітників, які є загальними для всіх видів економічної діяльності".

При цьому, у відповідності до цивільно-правових договорів, зокрема, з пунктом 1.1 цивільно-правових договорів: „Виконавець зобов'язується виконувати роботу в межах посадових обов'язків або за письмовим наказом Замовника в разі поширення меж посадових обов'язків, а Замовник зобов'язується оплатити виконану роботу". Відповідно до пункту 2.1 цивільно-правового договору: „Виконавець приймається на роботу на посаду - оператор паливних", а згідно пункту 3.1 „Обов'язки" Замовника по цивільно-правовому договору: „Сформулювати виконавцю чітке завдання". У контексті наведеного, суд вважає, що працівники самостійно не організовують свою роботу, не виконують її на власний ризик та розсуд, а підпорядковуються правилам внутрішнього трудового розпорядку та посадовим особам позивача, що також характеризується систематичним виконанням трудових функцій.

При прийнятті рішення по суті, суд приймає до уваги твердження сторони відповідача, що даними цивільно-правовими договорами не визначена відповідальність виконавця послуг, не зазначено об'єм робіт, строки виконання, кінцевий результат, що суперечить змісту цивільно-правого договору.

Також, у відповідності до відповіді Головного управління ДФС у Тернопільській області від 28.11.2018 року №9803/10/19-00-13-01-30/24797, відсутня будь-яка інформація про прийняття на роботу працівників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Разом з тим, згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 17.01.2019 року №515/04, в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування станом на 16.01.2019 року інформація про працівників ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відсутня. Крім того, працівникам за цивільно-правовими договорами нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, що підтверджується інформацією з розрахунково-платіжної відомості за жовтень 2018 року - нарахована заробітна плата.

У контексті наведеного, суд вважає, що в спірному випадку цивільно-правові угоди за своїм змістом є трудовими договорами, які не оформлені позивачем у спосіб, передбачений ст.24 КЗпП України, що підтверджую правомірність висновків посадових осіб відповідача під час проведення інспекційного відвідування.

Крім того, згідно довідки ТОВ "Домобудівник" №23/11/18-4 від 23.11.2018 року, долученої до матеріалів справи, оператори паливних ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, які були прийняті по цивільно-правових договорах, приступили до виконання обов'язків з 16.11.2018 року, з огляду на що акти прийому-передачі виконаних робіт не складалися і оплата за цивільно-правовими договорами не проводилась. Суд зазначає, що трудові договори та цивільно-правові договори за своєю правовою природою є різними правовідносинами, та мають різні правові наслідки у випадку їх припинення.

Разом з тим, суд не приймає до уваги додаткову угоду № 1 від 26.10.2018 року до цивільно-правового договору №16-10/1 від 16.10.2018 року, заяву ОСОБА_5 від 15.12.2018 року, акт прийому наданих послуг від 27.12.2018 року до цивільно-правового договору №16-10/1 від 16.10.2018 року, акт прийому наданих послуг від 05.12.2018 року до цивільно-правового договору №16-10/1 від 16.10.2018 року, акт прийому наданих послуг від 09.11.2018 року до цивільно-правового договору №16-10/1 від 16.10.2018 року, додаткову угоду №1 від 26.10.2018 року до цивільно-правового договору №1-10/3 від 16.10.2018 року, акт прийому наданих послуг від 09.11.2018 року до цивільно-правового договору №16-10/3 від 16.10.2018 року, акт прийому наданих послуг від 05.12.2018 року до цивільно-правового договору №16-10/3 від 16.10.2018 року, акт прийому наданих послуг від 27.12.2018 року до цивільно-правового договору №16-10/3 від 16.10.2018 року, заяву ОСОБА_4 від 15.12.2018 року, додаткову угоду №2 від 26.10.2018 року до цивільно - правового договору №16-10/2, акт прийому наданих послуг від 09.11.2018 року до цивільно-правового договору №16-10/2 від 16.10.2018 року, акт прийому наданих послуг від 05.12.2018 року до цивільно-правового договору №16-10/2 від 16.10.2018 року, акт прийому наданих послуг від 27.12.2018 року до цивільно-правового договору №16-10/2 від 16.10.2018 року, заяву ОСОБА_6 від 15.12.2018 року, повідомлення працівника на роботу від 27.12.2018 року, відомість на виплату готівки №112 за листопад 2018 року, відомість на виплату готівки №14 за грудень 2018 року, видатковий касовий ордер від 30.11.2018 року, наказ ТОВ "Домобудівник" №17/10/18-1 від 17.10.2018 року, видатковий касовий ордер від 21.03.2018 року, оскільки, на думку суду, вказані документи не спростовують змісту виявлених відповідачем порушень норм чинного законодавства України.

При цьому, суд приймає до уваги твердження сторони відповідача, що об'єкт відвідування погодився із результатами проведеного інспекційного відвідування та інформацією в акті, оскільки зауважень або заперечень позивачем не подано.

Суд зазначає також, що відповідач належним чином повідомило позивача про дату, час і місце справи, що підтверджується листом від 10.12.2018 року №4262/01-05-12.1/18, що підтверджує виконання ним норм пункту 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення. Вказаний лист уповноважена особа позивача отримала особисто, однак на розгляд справи представник позивача не прибув, клопотань про відкладення такого розгляду не подавалось.

Розглядаючи спір по суті, суд зазначає, що відповідальність за порушення законодавства про працю визначена статтею 265 КЗпП України. В свою чергу, механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" від 17 липня 2013 року № 509.

У відповідності до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача. З огляду на наведене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність винесених та оскаржуваних в даній справі постанов.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови вчинені суб'єктом владних повноважень відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, а тому суд прийшов до переконання, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" до задоволення не підлягають.

Виходячи з вимог ст. 139 КАС України, у даному випадку, сплачений позивачем судовий збір не відшкодовується.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 08 квітня 2019 року.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.