Справа № 743/619/19
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/619/19
Провадження № 2-а/743/120/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю: - секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

- перекладача АВАН ШАХІД АХМЕД (в режимі відеоконференції з Дніпровським районним судом м. Києва),

учасники справи: - представник Центрального міжрегіонального управління

Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області

ЛАЗАР О.О. (в режимі відеоконференції з Дніпровським

районним судом м. Києва),

- громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1 (в режимі відеоконференції з

Чернігівським ПТПІ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної

міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі - ЦМУ

ДМС у м. Києві та Київській області)

до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1

про затримання іноземця з метою ідентифікації та з метою

забезпечення примусового видворення, з поміщенням до ПТПІ,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

5 квітня 2019 р. ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області звернулось до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому ставилось питання про затримання останнього з метою ідентифікації та з метою забезпечення примусового видворення, з поміщенням до ПТПІ, строком на 6 місяців, посилаючись на те, що 3 квітня 2019 р. громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебував на території України без документів, які дають право законно перебувати в Україні та без документів, що посвідчують його особу, який не має законного джерела існування, родинних зв'язків в Україні, було піддано адміністративному затриманню та, за рішенням органу ДМС та за актом приймання-передавання іноземця, поміщено до Чернігівського ПТПІ, для підготовки адміністративного позову та в подальшому для виконання рішення про примусове видворення.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 5 квітня 2019 р. відкрито провадження по справі та призначено її на 5 квітня 2019 р. в режимі відеоконференції з Дніпровським районним судом м. Києва за участі представника позивача та перекладача та в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ за участі відповідача.

В судовому засіданні:

- представник ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області ЛАЗАР О.О. позов підтримав, з підстав вказаних в ньому;

- громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 рокузаперечував проти задоволення позову та проти затримання його на 6 місяців, просив аби його звільнили. Вказав, що дійсно не має паспортного документу, бажає покинути територію України, для чого йому потрібен час аби зібрати кошти та отримати паспорт. При цьому, не хоче повертатись на Батьківщину

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що:

- 3 квітня 2019 року в м. Києві по вул. Петропавлівська, 11 було виявлено громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не має документів, що посвідчують його особу, який перебуває на території України без документів, які дають право законно перебувати в Україні, який не має законного джерела існування, родинних зв'язків в Україні;

- згідно протоколу № 000414 про адміністративне затримання від 3 квітня 2019 р., складеного уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області громадянина Республіки Народної Бангладеш Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 було піддано адміністративному затриманню, на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП, для з'ясування причин та обставин правопорушення та умов, що їм сприяли;

- рішенням уповноваженої особи ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 3 квітня 2019 р. громадянина Республіки Народної Республіки Бангладеш Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщено до Чернігівського ПТПІ, для підготовки адміністративного позову та в подальшому для виконання рішення про примусове видворення.

При цьому, уповноваженими особами рішення про примусове повернення за межі території України не виносилось та питання про примусове видворення не ставиться.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Згідно пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України (п. 1);

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію (п. 2)

- взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації (п. 3);

- зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу (п. 4).

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного із заходів, передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України можливе:

- за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення;

- за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення,перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

- якщо існує ризик втечі іноземця або особи без громадянства;

- у разі відсутності у іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

При цьому, виходячи з конструкції даної норми (наявність в ній двох сполучників через дріб "та/або"), на думку суду, до іноземця можливо застосування, як затримання:

-ТІЛЬКИ, з метою ідентифікації;

-ТІЛЬКИ, з метою забезпечення видворення за межі території України;

-ОДНОЧАСНО, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Оцінка суду.

Виходячи з того, що особа громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 не ідентифікована, з того, що останній, як особа, яка вчинила порушення законодавства України про правовий статус іноземців не має документа, що дає право на виїзд з України, з того, що існує ризик його втечі, суд вважає за необхідне застосувати до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 одного із заходів, передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України.

Оскільки ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області не зверталось з позовною заявою про затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з позовною заявою зобов'язання останнього внести заставу та з позовною заявою про взяття останнього на поруки підприємства, установи чи організації, тому суд позбавлений можливості застосувати до останнього такі заходи.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та затримати громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тільки з метою ідентифікації, без зазначення "з метою забезпечення примусового видворення його за межі України", так як відсутнє судове рішення про примусове видворення з України останнього, з поміщенням останнього до Чернігівського ПТПІ до 3 жовтня 2019 року включно, без звернення його до негайного виконання, так як ст. 371 КАС України цього не передбачено.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 289, 371 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області - задовольнити частково.

Затримати громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою його ідентифікації, з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Українідо 3 жовтня 2019 року включно.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 5 квітня 2019 року.