Справа № 809/1855/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/301/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року (рішення ухвалено у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Чуприни О. В., повний текст рішення виготовлений 19 лютого 2018 року) у справі № 809/1855/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Позивач просив зобов'язати Головне УПФ України в Івано-Франківській області провести йому, ОСОБА_1, перерахунок (донарахування) призначеної з 23.04.2014 пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданої довідки управління Служби безпеки України в Тернопільській області № 347 від 23.10.2017 з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, виплачених за період з березня 2012 року по квітень 2014 року сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за 45 днів невикористаної відпустки за 2014 рік, одноразової грошової винагороди за тривалу безперервну службу в 2012 році, заохочення (винагороди) в 2012 році в розмірі 500 грн, оплати за стрибки з парашутом з яких сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також виплатити різницю в недоотриманій з 23.04.2014 пенсії й виплачувати перераховану пенсію в новому розмірі без обмеження кінцевої дати такої виплати.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.02.2018 позивачу в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі та уточнених доводах до неї зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушення норм матеріального та процесуального права, без повного з'ясування усіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. Суд першої інстанції не врахував, що отримувані застрахованою особою суми виплат, у тому числі й одноразові, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Зокрема, суд безпідставно не взяв до уваги неправомірності дій органу Пенсійного фонду щодо не включення до складу грошового забезпечення при обчисленні розміру пенсії, виплаченої в 2012 році грошової премії як заходу заохочення по службі, винагороди за стрибки з парашутом.

Крім того, апелянт вважає, що виплата йому компенсації за 45 днів невикористаної відпустки є платежем, що виплачується раз на місяць, що має постійний характер, з цієї виплати було утримано страховий внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому дана виплата має включатися до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія.

Всі заявлені в позовній заяві виплати, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, носять постійний характер і повинні бути врахованими при обчисленні розміру пенсії, чого не врахували відповідач та суд першої інстанції.

Крім того, суд допустив порушення принципу змагальності сторін в адміністративному судочинстві, не забезпечив участі адвоката при розгляді справи, з яким було укладено договір про надання правничої допомоги, безпідставно відмовив в участі сторони в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про задоволення позову в повному обсязі.

На апеляційну скаргу позивача Головне УПФ України в Івано-Франківській області подало відзив, в якому посилається на безпідставність апеляційних вимог ОСОБА_1

Оскільки усі учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вважаючи, що таку може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що такі види грошових виплат як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку, одноразова грошова винагорода за тривалу безперервну службу і заохочення (винагорода) не належать до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення осіб начальницького складу Служби безпеки України, які враховуються при обчисленні розміру пенсії, оскільки відносяться до разових платежів і мають характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту військовослужбовців. Щодо винагороди (оплати) за стрибки з парашутом, яка є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, то така була включена відповідачем при призначенні та обчисленні розміру пенсії позивача в 2014 році, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині також відмовлено.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 як колишньому працівнику Служби безпеки України, з 23.04.2014 призначена та виплачується пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, що підтверджується довідкою № НОМЕР_1 та протоколом за пенсійною справою позивача № НОМЕР_2.

23.10.2017 управлінням Служби безпеки України в Тернопільській області позивачу видано довідку № 347 згідно з якою в 2012-2014 роках ОСОБА_1 отримав такі одноразові виплати (види) складової грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування: матеріальну допомогу на оздоровлення за 2012 рік - 10 683,89 грн, за 2013 рік - 11 644,21 грн; матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2012 рік - 1 600,00 грн, за 2013 рік - 1 600,00 грн; компенсацію за 45 днів невикористаної відпустки за 2014 рік - 17 466,31 грн; одноразову винагороду за тривалу безперервну службу в 2012 році - 1 301,25 грн; заохочення (нагороди) в 2012 році - 500,00 грн; оплата за стрибки з парашутом в 2012 році - 243,75 грн, в 2013 році - 243,75 грн.

22.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до Головного УПФ України в Івано-Франківській області з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням одноразових виплат грошового забезпечення за 2012-2014 роки згідно з довідкою № 347 від 23.10.2017.

Листом Головного УПФ України в Івано-Франківській області № 1157/К-15 від 28.11.2017 позивачу роз'яснено, що відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пункту 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, а також рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015, немає правових підстав для врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислено позивачу пенсію, таких видів грошового забезпечення, які зазначені ним в заяві від 22.11.2017.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393), пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Додатком 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 встановлені додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та інших розвідувальних органів, у переліку яких відсутні: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, нагородні та компенсація за невикористану відпустку.

Таким чином, законодавством передбачено включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія військовослужбовцям та деяким іншим категоріям осіб відповідно до Закону № 2262-ХІІ, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховуються такі складові грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

При цьому, апеляційний суд вважає, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за 45 днів невикористаної відпустки, одноразова грошова винагорода за тривалу безперервну службу і заохочення (винагорода) не належать до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення осіб начальницького складу Служби безпеки України, які враховуються при обчисленні розміру пенсії, оскільки відносяться до разових платежів і мають характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17.

Щодо надбавки за стрибки з парашутом, то як видно з матеріалів справи, така була включена відповідачем до грошового забезпечення, з якого було обчислено пенсію ОСОБА_1 в розмірі 20%, що підтверджується копією протоколу за пенсійною справою № НОМЕР_2 (СБУ) від 22.11.2017 (а. с. 16).

Відповідно до Додатку 25 до чинної на час спірних правовідносин постанови КМ України від 7.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» даний вид забезпечення є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який підлягає врахуванню при обчисленні розміру пенсії.

Посилання апелянта на два окремих види забезпечення - надбавку за особливі умови служби за стрибки з парашутом, передбачену постановою КМ України від 7.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та на винагороду за стрибки з парашутом, передбачену Інструкцією Міноборони від 11.06.2008 № 260 «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними, оскільки вказана Інструкція, чинна на той час, видана на виконання зазначеної постанови уряду, в ній однаково визначені підстави і розмір виплати надбавки (винагороди) за певну кількість стрибків.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що згідно з Додатком 15 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка діє на даний час, винагорода за стрибки з парашутом є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок його пенсії з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, виплачених за період з березня 2012 року по квітень 2014 року сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за 45 днів невикористаної відпустки за 2014 рік, одноразової грошової винагороди за тривалу безперервну службу в 2012 році, заохочення (винагороди) в 2012 році в розмірі 500 грн, доплати за стрибки з парашутом, а також про виплату різниці в недоотриманій з 23.04.2014 пенсії й подальшу виплату перерахованої пенсії - задоволенню не підлягають.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції принципу змагальності сторін та на не забезпечення участі адвоката в суді є безпідставними, оскільки з матеріалів справи видно, що позивач та його представник - адвокат ОСОБА_5 були належно повідомлені про час та місце розгляду справи, ухвалу суду про відмову в участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції отримала представник позивача, яка повідомила позивача про розгляд справи в їх відсутності, про що сповістила суд першої інстанції (а.с.138).

Про розгляд справи в його відсутності позивач письмово просив 30.01.2018 (а.с.92).

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року у справі № 809/1855/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський