Справа № 160/9198/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2019 року Справа № 160/9198/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі судового засідання Трайдук С.В.
представника позивача ОСОБА_1
представників відповідача-1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акам" до Київської міської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.10.2018 року до МП «Аеропорт «ОСОБА_4» (Жуляни)» Київської митниці ДФС надійшов вантаж, тому для підтвердження митної вартості ним були надані документи для оформлення. Проте, відповідачем було направлено рішення від 19.10.2018 року №UA100150/2018/000005/2 про коригування митної вартості товарів. Коригування стосувалося однієї з позицій товару, який було придбано позивачем, а саме ремонтний безосадовий розчин Mapegrout Tissotropico 25 kg - 100 шт. Виробник Mapei S.p.A., митна вартість якого була задекларована у розмірі 870,24 євро, що еквівалентно сумі 28 011,53 грн.
Позивач зазначає, що ним було задекларовано вартість товару у розмірі 8,50 євро за одиницю товару (1 упаковка розчину вагою 25 кг), було ввезено 100 одиниць, проте митний орган розрахував вартість товару у розмірі 1,0452 євро за один кілограм товару та визначив кількість товару 2500 одиниць (кг). Позивач вважає, що відповідач безпідставно скоригував ціну товару за один кілограм вищевказаного розчину, чим підняв митну вартість товару з 0,34 євроцентів за кілограм до 1,0452 євро. Але, враховуючи, що розмитнення даного товару мало велике значення для подальшого ведення господарської діяльності позивача, ним було сплачену митну вартість товару у розмірі 2613 євро, що еквівалентно 84 107,6882 грн., який було встановлена відповідачем. Позивач зазначає, що у зв'язку з вищевказаним, ним було сплачені надмірні митні платежі, які підлягають поверненню у розмірі 28 458,79 грн., а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач-2 належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду уповноваженого представника не направив.
Проте, раніше надав письмові пояснення, в яких зазначив, що позивач не звертався до Київської міської митниці ДФС із заявою щодо повернення йому надмірно сплачених грошових коштів. Головне управління ДКС України здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових коштів за реєстром висновків, поданих відповідними митними органами, але відповідачем-2 від відповідача-1 не було отримано реєстру висновків щодо повернення надмірно сплачених грошових коштів на користь ТОВ «Акам». Отже, враховуючи, що чинним законодавством чітко встановлено механізм повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових коштів, відповідач-2 вважає, що відсутні правові підстави щодо стягнення коштів з Державного бюджету України на користь ТОВ «Акам».
Заслухавши пояснення представника позивача та пояснення представників відповідача-1, надані в режимі відео конференції, враховуючи позицію відповідача-2, яка викладена у письмових поясненнях, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27.10.2017 року між ТОВ «Акам» та JURMIR J.M.W.RUDZINSCY SP.J. (Poland) було укладено контракт № 271017 купівлі-продажу (далі Контракт) (а.с.13-16).
Відповідно до п.1.1. Контракту, продавець продає, а покупець купує Товари, відповідно до Специфікацій, які є невід'ємною частиною цього Контракту.
Проте, 19.10.2018 року відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA100150/2018/000005/2, в якому зазначено, що митна вартість імпортних товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, зазначені у частині другій ст.53 МКУ не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, неподання декларантом додаткових документів на письмову вимогу митного органу згідно ч.2, 3 ст.53 МКУ. У митного органу наявна інформація щодо числових значень складових митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Перелік вимог митного органу щодо надання додаткових документів: документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що підтверджують вартість товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Метод 1 не застосований - відповідно до вимог статті 58 МКУ. Метод 2 не був використаний у зв'язку з відсутністю у митного органу цінової інформації на ідентичні товари. Метод 3 не використаний у зв'язку з відсутністю у митного органу та декларанта цінової інформації на подібні (аналогічні) товари. Методи 4 та 5 не використані через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Митна вартість, визначена за резервним методом, з урахуванням вимог статті 64 МКУ та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, МД від 24.09.2018 №UA125010/2018/009172. Факти, які вплинули на коригування: відсутні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості (п.2 ст.53); використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально (п.2 ст.58). Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена. Декларант має право: відповідно до статті 52 МКУ отримати дозвіл на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, за умови надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 МКУ, або, за вибором декларанта або уповноваженої ним особи за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю товарів, що декларуються, визначеною митним органом; оскаржити зазначене рішення про коригування митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду (а.с.10).
Судом встановлено, що не заперечується відповідачем-1, що коригування стосувалося тільки однієї з позицій товару, який було придбано позивачем, а саме ремонтний безосадовий розчин Mapegrout Tissotropico 25kg - 100 шт., що є готовим до замішування порошок, що складається з цементу, синтетичних волокон, спеціальних наповнювачів і добавок. Торговельна марка: MAPEI, Виробник: Mapei S.p.A., митна вартість якого була задекларована у розмірі 870,24 євро, по курсу 32,188179, що еквівалентно сумі у гривні 28 011,53 (а.с.10).
Проте, судом встановлено, що відповідачем було розраховано вартість товару у розмірі 1,0452 євро за один одиницю товару, тобто 1 кг, та визначив кількість товару 2500 одиниць (кг) (а.с.10).
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач скоригував ціну товару за один кілограм вищевказаного розчину, чим підняв митну вартість товару з 0,34 євроцентів за кілограм до 1,0452 євро.
В ході розгляду справи встановлено, що ТОВ «Акам» було сплачену митну вартість товару, що була встановлена митним органом на підставі рішення про коригування митної вартості, яке було винесене інспектором МП «Аеропорт «ОСОБА_4» (Жуляни)» Київської митниці ДФС, а саме, позивачем було сплачено митні платежі згідно з митною вартістю товарів, що декларуються, визначеною митним органом за вищевказаний товар, а саме 2613 євро, що еквівалентно сумі 84 107,6882 грн. (а.с.10).
На підставі оскаржуваного рішення №UA100150/2018/000005/2 про коригування митної вартості товарів від 19.10.2018 року, ремонтний безосадовий розчин Mapegrout Tissotropico 25kg в упаковці, Виробник: Mapei S.p.A., який також було ввезено в аналогічній кількості у наступній партії товару, а саме 100 одиниць, було розмитнено, з урахуванням коригування митної вартості, що відображено в графі №44 Форми МД-3 митної декларації №UA100150/2018/424391 від 22.10.2018 року.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 19.10.2018 року за №UA100150/2018/000005/2, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до ч.2 ст.53 МКУ, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Так, позивачем було подано до відповідача-1 усі необхідні документи, які підтверджують заявлену митну вартість за методом, визначеним ним.
Згідно із ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Статтею 57 МКУ встановлено методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, а саме, ч.1 цієї статті передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 МКУ, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не повязаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.
Матеріалами справи підтверджується, що документи, які підтверджують відомості щодо митної вартості за ціною договору було надано позивачем при оформленні товару.
Підпунктами 16, 17 п.3 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.
Відповідно до ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Судом встановлено, що позивачем для підтвердження вартості товару ремонтний безосадовий розчин Mapegrout Tissotropico 25kg було подано для митного оформлення весь пакет документів, визначений нормами МК України, а саме, документи містять всі необхідні відомості для встановлення вартості товару у розмірі 8,50 євро за одиницю товару та для використання методу визначення митної вартості встановленого п.1 ч.1. ст.57 МК України, а саме - основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Окрім цієї довідки для підтвердження позивачем своїх витрат на перевезення було подано договір №19/03 від 22.03.2017 року, укладений між ТОВ «Акам» та експедитором ТОВ «Кепітал ОСОБА_6» додаткову угоду №1, до даного договору від 20.12.2017 року (а.с.25-27).
Відповідно до умов Договору №19/03 від 22.03.2017 року ТОВ «Кепітал ОСОБА_6», який було подано відповідачу для митного оформлення, зазначено, що «Кепітал ОСОБА_6» зобов'язується знайти грузоперевізника та від імені та в інтересах ТОВ «Акам» укласти з ним договір про надання товарно-експедиційних послуг з перевезення вантажів транспортом в міжміських та міжнародних сполучень в порядку та на умовах, передбачених Договором, а ТОВ «Акам» зобов'язується сплатити видатки експедитора - ТОВ «Кепітал ОСОБА_6», у відповідності умов Договору (а.с.25-26).
Отже, за своєю правовою суттю ТОВ «Акам» уклав із ТОВ «Кепітал ОСОБА_6» договір, відповідно до якого ТОВ «Акам» доручає ТОВ «Кепітал ОСОБА_6» провести усі необхідні дії, у тому числі укласти будь-які договори щодо перевезення вантажів, які необхідні для перевезення вантажів позивача, який зобов'язується сплатити послуги ТОВ «Кепітал ОСОБА_6» та усі витрати, які будуть понесені при перевезенні вантажів.
Таким чином, судом встановлено, що на виконання вищевказаного договору, ТОВ «Кепітал ОСОБА_6» уклало договір №27/10 від 12.10.2018 року із перевізником Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (а.с.23-24), проте даний договір митний орган письмово не запитував.
На вимогу правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 р. №599, для підтвердження витрат на транспортування позивачем на вимогу ч.2 ст.53 МКУ було подано усі необхідні транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Згідно із ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає визнати протиправним рішення МП «Аеропорт «ОСОБА_4» (Жуляни)» відповідача про коригування митної вартості товарів від 19.10.2018 року за №UA100150/2018/000005/2, та таким, що підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог про зобов'язання Головне управління ДКС України у м.Києві стягнути з Державного бюджету України на користь позивача надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 28 458,79 грн., суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що у ТОВ «Акам» був намір завезти товар у загальній кількості 200 одиниць безосадового розчину Mapegгout Tissotropico 25kg із задекларованою вартістю 8.50 євро за одну упаковку, тобто, позивачем було передбачено, що загальна митна вартість становитиме 1700 євро за 200 одиниць товару. Проте, з урахуванням оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, було ввезено вищезазначений товар загальною митною вартістю у розмірі 5226 євро, тобто, в надмірно сплаченій сумі 28 458,79 грн.
Відповідно до ч.1 ст.301 МКУ, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.
Згідно із ч.3 ст.301 МКУ, помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Взаємовідносини митних органів та органів державної казначейської служби України в процесі процедури повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних ті інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у ст.264, ч.4 ст.284 МКУ та в міжнародних договорах України визначає Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року №618 (далі - Порядок).
Пунктом 1 розділу III Порядку визначено, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.
Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.
Відповідно до п.43.3 ст.43 ПК України, обовязковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Згідно з п.2-4 розділу III Порядку, заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.
Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.
Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 р. №611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.
В ході розгляду адміністративної справи позивачем до суду не подано належних та допустимих письмових доказів того, що ТОВ «Акам» зверталося до Київської міської митниці ДФС із відповідною заявою про повернення надмірно сплачених грошових коштів у сумі 28 458,79 грн.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Положеннями ст.245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов ТОВ "Акам" підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення м/п "Аеропорт Київ "(Жуляни)" Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 19.10.2018 року за №UA100150/2018/000005/2.
У задоволенні решти позову відмовити.
Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акам" судові витрати по справі у розмірі 1 762 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 11.03.2019 року.

Суддя ОСОБА_4