Справа № 810/2904/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2904/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року (м. Київ, дата виготовлення повного тексту 19.11.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради, третя особа: Міністерство соціальної політики України про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради, третя особа: Міністерство соціальної політики України, в якому просила суд: зобов'язати відповідача надати виплату ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги у розмірі 848 грн для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з моменту звернення.

Вказана позовна заява обґрунтована тим, що відмова Управління соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області у виплаті щомісячної адресної допомоги у зв'язку з наявністю зареєстрованого об'єкту житлової нерухомості є протиправною та такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства України.

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що оскільки позивачу на праві власності належить нерухоме майно, тому відмова від 16.02.2018 №1797 у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання є такою, що ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, апелянт вказує на те, що у липні 2016 року позивачу відмовлено у виплаті щомісячної адресної допомоги, однак на той час у власності позивача жодного нерухомого майна не перебувало.

Так, згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_2 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1, лише 31.03.2017.

У подальшому, у вересні 2017 року та у лютому 2018 року позивачу знову відмовили у наданні вказаної допомоги, з посиланням на пункт 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505.

Однак, вказані дії відповідача порушують охоронювані Конституцією та Законами України права позивача, позбавляючи джерела для покриття витрат на проживання, в тому числі можливості оплачувати житлово-комунальні послуги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем вказано, що оскільки 13.02.2018 позивач звернувся з заявою довільної форми, яка не відповідала вимогам визначеним Порядком №505, тому підстави для призначення щомісячної адресної допомоги були відсутні.

Крім того, зазначає, що у зв'язку з наявністю у позивача на праві власності квартири, тому ОСОБА_2 не має права на призначення щомісячної адресної допомоги.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 відповідно до довідки від 26.06.2017 № перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області як внутрішньо переміщена особа (а.с. 10).

13.11.2017 ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про відшкодування 50% вартості придбаного житла як тимчасово переміщена особа.

Листом від 20.11.2017 № 12127 Управління соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області повідомило позивачку, що у 2017 році асигнування із Державного бюджету на реалізацію Державної цільової соціально-економічної програми будівництва (придбання) доступного житла на 2010-2017 роки не виділялося (а.с. 13).

У подальшому, 13.02.2018 позивач звернулась до Управління соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 49).

Листом від 16.02.2018 № 1797 Управління соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області повідомило, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта у її власності перебуває об'єкт житлової нерухомості - квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Вказане стало підставою для звернення з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у позивача наявна квартира, яка знаходиться за межами тимчасово окупованої території, тому відповідачем на підставі п. 6 Порядку №505 правомірно відмовлено у наданні щомісячної адресної допомоги .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 (далі - Порядок №505) (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

У відповідності до п. 5 Порядку №505 для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім'я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий, або документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті); зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); наявність у будь-якого із членів сім'ї у власності житлового приміщення / частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; інформація про наявність житла, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції; наявність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у розмірі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює.

При цьому, пунктом 6 Порядку №505 визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Як свідчать матеріали справи, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта у власності ОСОБА_2 з 31.03.2017 перебуває об'єкт житлової нерухомості, а саме, квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 51-52).

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно на підставі пункту 6 Порядку №505 відмовлено у наданні щомісячної адресної допомоги.

Посилання апелянта на те, що у липні 2016 року їй також було відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги, однак на той час вона не мала зареєстрованої на праві власності нерухомості, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки предметом позову у даному випадку є оскарження дій саме Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради щодо відмови їй у наданні їй як внутрішньо переміщеній особі допомоги у вересні 2017 року та у лютому 2018 року згідно листів від 20.11.2017 № 12127 та від 16.02.2018 № 1797.

У той час, як зазначає позивач, до серпня 2016 року вона проживала у Вишгородському районі Київської області та зверталась з відповідною заявою до Управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації. При цьому, жодних доказів того, що позивач у липні 2016 року звертався до Управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації матеріали справи не містять.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05.04.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

СуддіВ.О. Аліменко

Є.І. Мєзєнцев