Справа № 204/9404/18(2а/204/17/19)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2019 року м. Дніпросправа № 204/9404/18(2а/204/17/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2019 (головуючий суддя Дубіжанська Т.О.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції, Інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції лейтенанта поліції Костюченко Івана Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції, Інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції лейтенанта поліції Костюченко Івана Анатолійовича, в якій просив скасувати постанову лейтенанта поліції роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Національної поліції Костюченка Івана Анатолійовича серії ЕАВ № 783978 від 09 грудня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим, що постановою лейтенанта поліції роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Національної поліції Костюченко І.А. серії ЕАВ № 783978 від 09 грудня 2018 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. У постанові зазначено, що 09.12.2018 року об 11.58:39 год. у м. Жовті Води Дніпропетровської області по вул. Миколи Руденка, 41, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом екскаватор колісний R170W HYUNDAI T06864АЕ, без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Вважає вказану постанову у справі про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2018 року протиправною та такою, що була прийнята посадовою особою необґрунтовано та упереджено. Зазначає, що 09 грудня 2018 року в час, зазначений в постанові (серії ЕАВ № 783978 від 09 грудня 2018 року), позивач не перебував у м. Жовті Води Дніпропетровської області, а знаходився у м. Дніпрі. Посвідчення водія з відповідними категоріями позивач також має. При цьому, в постанові серії ЕАВ № 783978 від 09 грудня 2018 року не зазначено з посиланням на пункт правил дорожнього руху, право на керування транспортним засобом якої категорії відсутнє у водія транспортного засобу, що має важливе значення для правильного визначення наявності або відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, в порушення норм закону співробітником поліції не було зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення про нормативний акт, який містить порушення правил дорожнього руху, за яке особа притягається до адміністративної відповідальності, зазначене місце вчинення адміністративного правопорушення не відповідає дійсності, відсутні відомості про технічний засіб, на який було здійснено фото або відеозапис правопорушення, його технічні характеристики, наявність сертифікату відповідності зазначеного технічного засобу. Крім того звертає увагу, що співробітник поліції під час винесення оскаржуваної постанови не роз'яснив позивачу його права та не надав можливості ними скористатись, зокрема надати письмові пояснення з приводу обставин зупинки транспортного засобу, заявити відповідні клопотання, а також скористатись юридичною допомогою. Вважає, що постанову серії ЕАВ № 783978 від 09 грудня 2018 року протиправною, та такою,, що підлягає скасуванню.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2019 позов задоволено. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 783978 від 09.12.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. - скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрито.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що відповідачем невірно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, а також в оскаржуваній постанові не розкрита об'єктивна сторона адміністративного правопорушення і не надано інших належних та допустимих доказів, окрім оскаржуваної постанови, стосовно вини позивача та правомірності рішення відповідача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності помилково заначено місце вчинення правопорушення, при цьому зазначає, що поліцейські, виявивши порушення правил дорожнього руху, належним чином відреагували та склали постанову серії ЕАВ № 783978 від 09 грудня 2018 року.

Позивачем до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надано, що не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за керування 09 грудня 2018 року у м. Жовті Води по вул. Миколи Руденка, 41, екскаватором колісним R170W HYUNDAI, державний номерний знак TО6864АЕ, без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому, в оскаржуваній постанові (серії ЕАВ № 783978 від 09.12.2018 року) невірно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме помилково зазначено: м. Жовті Води, вул. Миколи Руденка, 41, в той час як зупинка відповідачем транспортного засобу позивача 09 грудня 2018 року відбувалась у м. Дніпрі на пр. Богдана Хмельницького, водночас жодних доказів на підтвердження вказаних обставин представником відповідача не надано, як не зазначено і де саме по пр. Богдана Хмельницького у м. Дніпрі позивачем було вчинено адміністративне правопорушення. (а.с.11). Зазначене перешкоджає з'ясуванню механізму скоєння правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, правовідносини, які виникли між сторонами, урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України, нормами Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, водночас, наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення .

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що місце вчинення адміністративного правопорушення в даному випадку є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому пунктом 2.13 Правил дорожнього руху України визначено перелік категорії транспортних засобів та зазначено до яких категорій відносяться ті чи інші види транспортних засобів.

Натомість, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, в оскаржуваній постанові відповідачем (інспектором роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Костюченко І.А.) не розкрита об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме не зазначено посвідчення водія на право керування транспортним засобом якої саме категорії було відсутнє у позивача та не зазначено, якою нормою передбачено обов'язок позивача як водія відповідного транспортного засобу мати таку категорію у посвідченні водія на право керування транспортним засобом.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що, відповідач (як суб'єкт владних повноважень) не довів вчинення позивачем адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами.

В той же час, слід взяти до уваги, що правопорушення зафіксовано суб'єктом владних повноважень лише у постанові серії ЕАВ № 783978 від 09.12.2018 року, при цьому, свідки чи інші докази правопорушення не зазначені.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже саме на відповідача покладається обов'язок по доведенню правомірності своїх рішень/дій.

Однак постанова серії ЕАВ № 783978 від 09.12.2018 року містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою (а саме інспектор), таким чином підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять. На думку колегії суддів апеляційної інстанції ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення позивачем.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції є правильними висновки суду першої інстанції, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції рішенням суду першої інстанції права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2019 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2019 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 02.04.2019.

Головуючий - суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Шлай