Справа № 755/18943/17
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарях Полторак І.В., Якименко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Жижиленка Сергія Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

12 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом у якому просить визнати дії інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Жижиленка С.Ю. щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР №526819 від 07 грудня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. та скасувати означену постанову.

Обгрунтовуючи вимоги тим, що 07 грудня 2017 року постановою інспектора патрульної поліції Жижиленка С.Ю. його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: за керування транспортним засобом без наявності відповідної категорії С у посвідченні водія, чим порушено п. 2.1 а) ПДР України.

Позивач вважає, що дана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Відповідачем не надано доказів вчинення позивачем правопорушення, не перевірені пояснення водія надані під час оформлення постанови.

З огляду на означене позивач просить про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги і просив суд задовольнити позовну заяву виходячи із доводів, якими вона обґрунтовується.

Додатково пояснив, що 07 грудня 2017 року о 14 год. 40 хв. він, керуючи автомобілем Мерседес Бенц Спрінтер, 313 СDI, д.н.з. НОМЕР_1, рухався по вул. Харківське шосе, 53 в м Києві. В цей час його було зупинено працівниками поліції та перевірено його водійське посвідчення. Після цього, інспектор патрульної поліції Жижиленко С.Ю. повідомив, що позивач не має права керувати означеним транспортним засобом, оскільки має водійське посвідчення категорії В, при цьому у даному випадку має бути надано дозвіл на керування транспортним засобом категорії С. Водій пояснив про те, що автомобіль Мерседес Бенц Спрінтер, 313 СDI має вагу 3500 кг., що зазначено у технічному паспорті на автомобіль. Наявність дозволу на керування транспортним засобом категорії С вимагається при керуванні вантажним автомобілем вагою понад 3500 кг. Однак його пояснення не було прийнято до уваги та складено оспорювану постанову про адміністративне правопорушення, якого, на думку позивача він не вчиняв.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву або пояснень щодо позову не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи у його відсутність до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 205 КАС України судом не встановлено, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07 грудня 2017 року серії АР №526819, ОСОБА_1 07 грудня 2017 року о 14 год. 40 хв. він, керуючи автомобілем Мерседес Бенц Спрінтер, 313 СDI, д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Харківське шосе, 53 в м Києві, не мав відповідної категорії (С) у посвідченні водія, тобто не мав права керувати таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. За результатами розгляду справи застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с. 3).

За положеннями ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із адміністративний позовом про скасування постанови від 07 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва 12 грудня 2017 року, тобто у строки, передбачені ст. 289 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно із п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як убачається із посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2, позивач має право на керування автомобілями, дозволена маса яких не перевищує 3500,00 грн. і кількість сидячих місць яких, крім сидіння водія, не перевищує восьми (а.с. 6).

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, автомобіль Мерседес Бенц Спрінтер, 313 СDI, д.н.з. НОМЕР_1 має повну масу 3500 кг., а масу без навантаження 1819 кг. (а.с. 7).

Згідно із п. 2.13 ПДР України до категорії В належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

До категорії С1 належать автомобілі - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

До категорії С належать автомобілі - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

Таким чином, дані зазначені у постанові про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 від 07 грудня 2017 року не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

За положеннями ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на означене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, пояснення позивача знайшли своє підтвердження під час дослідження доказів,

А відтак, суд знаходить обгрунтованими позовні вимоги та вважає за необхідне визнати дії інспектора патрульної поліції Жижиленка С.Ю. неправомірними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення серії АР №526819 від 07 грудня 2017 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 72-77, 241-243, 246, 250, 294-295 КАС України, ст. ст. 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Жижиленка Сергія Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Жижиленка Сергія Юрійовича щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР №526819 від 07 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР №526819 від 07 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку із відсутністю складу правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи Шостим апеляційним адміністративним судом.

Суддя О.О. Астахова

Повний текст рішення виготовлено 21 грудня 2018 року.