Справа № 160/8490/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2019 року

м. Дніпро

справа № 160/8490/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Первинної професійної спілки "Правозахисники країни"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року (суддя Неклеса О.М., повний текст складено 14.01.2019р.) по справі №160/8490/18 за позовом Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" до Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності,-

ВСТАНОВИВ:

Первинна професійна спілка “Правозахисники країни” звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ) щодо ненадання інформації на запит Первинної професійної спілки “Правозахисники країни” від 06 березня 2018 року за вих. № 99 в п'ятиденний термін, що передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності”.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції фактично виходив з того, що в контексті спірних правовідносин запит позивача не може розглядатися як запит, на який розповсюджуються вимоги ст. 28 Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності”, а відповідно, у відповідача не виникло обов’язку щодо його розгляду у встановлений означеною нормою п’ятиденний термін, і, як наслідок, не може бути визнана протиправною оскаржувана позивачем бездіяльність щодо ненадання інформації у встановлений ст. 28 Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності” термін. Такі висновки суд обґрунтував тим, що Первинна професійна спілка “Правозахисники країни” не є професійною спілкою працівників поліції у розумінні приписів ч.11 ст.62 та ч.1, ч.2 ст.104 Закону України “Про Національну поліцію”, що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача обов’язку надати відповідь на запит профспілки у строки. які визначені ч.1 ст.28 Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності”. Позиція позивача фактично зводиться до того, що оскільки усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів

членів профспілки, то будь-який орган державної влади, в незалежності від того чи створена профспілкова організація у цьому органі чи ні, має обов’язок надати відповідь на запит у термін, який визначено ч.1 ст.28 Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності”, який є спеціальним законом, що визначає особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" зареєстрована як юридична особа з 06.06.2014р. та легалізована у встановленому законом порядку, що підтверджується копією свідоцтва про легалізацію профспілки, об'єднання профспілок від 03.06.2014 №353 та копією виписки з ЄДРПОУ від 11.06.2014р.

Відповідно до п. 1.4. Статуту позивача, профспілка об'єднує осіб, які працюють в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області, а також осіб, які звільнилися, у зв'язку з виходом на пенсію з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а також інших осіб пов'язаних з правоохоронною діяльністю.

У відповідності до п. 2.1. Статуту, основна мета профспілки - здійснення представництво та захисту трудових соціально - економічних прав та інтересів членів Профспілки

Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" звернулася до до Національної поліції України із запитом за вих. № 99 від 06.03.2018 року, в порядку статті 28 Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності”, щодо надання інформації про повний зміст рішення керівництва Національної поліції України №3253 від 30.01.2018р. про підстави призупинення дії листа щодо рекомендованих граничних розмірів грошового забезпечення, згідно листа 598/29/2/01-2018 від 23.02.2018р. та чи передбачається підвищення граничних розмірів грошового забезпечення (заробітної плати) поліцейських у першій половині 2018 року.

Із вказаного запиту вбачається, що його подано в інтересах членів Профспілки, які є працівниками поліції.

Згідно копії поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, запит №99 отримано представником відповідача 12.03.2018 року.

Листом №1040/29/2/01-2018 від 23.03.2018 року відповідачем надано інформацію на письмовий запит позивача.

Вважаючи, що відповідачем порушено вимоги ч.1 ст.28 Закону України від 15.09.1999 №1045-XIV "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" в частині несвоєчасного надання відповіді, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для позову з огляду на наступне.

Згідно статті 3 Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності” від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV (далі - Закон №1045) дія цього Закону поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об'єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об'єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 ч.1 ст.1 Закону №1045-XIV встановлено, що професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадянська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №1045 профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян.

Згідно до ч.1 ст.104 Закону України “Про Національну поліцію” передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об'єднання та професійні спілки відповідно до Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності”.

Частиною 11 ст.62 Закону України “Про Національну поліцію” встановлено, що в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських відповідно до вимог законодавства можуть утворюватися професійні спілки. Обмеження прав професійних спілок поліцейських порівняно з іншими професійними спілками не допускається.

Відповідно до ст..10 Закону №1045-XIV усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів членів профспілки.

Відповідно до статті 28 Закону №1045 встановлено, що профспілки мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об'єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п'ятиденного терміну.

Отже, профспілки мають право одержувати інформацію, що стосується трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, і вказана інформація має бути надана не пізніше п’ятиденного терміну.

Позиція суду першої інстанції про те, що таке право профспілки мають лише у випадку, якщо інформація запитується в тих органах, в яких така профспілка створена, є необґрунтованою, оскільки Законом №1045, який є спеціальним законом, що визначає особливості регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок, таких обмежень не визначено. Не визначено таких обмежень і Законом України «Про Національну поліцію».

Більш того, якщо приймати до уваги таку позицію суду першої інстанції, то враховуючи положення ст..10 Закону №1045-XIV, якою передбачено, що усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів членів профспілки, така позиція може бути визнана дискримінаційною, оскільки профспілки, у членстві яких перебуває одна і та ж категорія осіб (у спірному випадку поліцейські), будуть мати різні права у випадку, якщо одна із таких профспілок уклала колективний договір з Національною поліцією.

Посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 18 червня 2018 року (справа №804/2581/16), є безпідставними, оскільки правовідносини, які вирішувалися Верховним Судом у межах вказаної справи, є іншими, ніж ті, які є предметом дослідження у цій справі і не стосувалися запиту профспілки на отримання інформації у терміни, які передбачені ст..28 Закону №1045.

Таким чином, оскільки встановлені обставини справи, які не заперечуються відповідачем, свідчать про те, що відповідачем не було надано відповідь позивачу на його запит у межах терміну, який визначено ст..28 Закону №1045, при цьому враховуючи те, що вказаний запит стосувався соціально-економічних прав та законних інтересів членів профспілки, які є працівниками поліції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

У зв’язку із задоволенням позову, у відповідності до ст..139 КАС України, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 4405,0грн. (17762грн. – за подання позову, 2643грн. – за подання апеляційної скарги). В той же час, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для стягнення судових витрат у вигляді витрат, пов’язаних з підготовкою справи до розгляду, у розмірі 4000грн., оскільки такі витрати не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому, суд не може визнати доказом таких витрат розрахункову квитанцію (а.с.20), оскільки така квитанція не відповідає вимогам, які Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» пред’являються до розрахункового документа.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" – задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року по справі №160/8490/18 – скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненадання інформації на запит Первинної професійної спілки “Правозахисники країни” від 06 березня 2018 року за вих. № 99 в п'ятиденний термін, що передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності”.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України на користь Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 4405,0грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 04.04.2019р.

Повний текст постанови складено 05.04.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк