Справа № 420/1773/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1773/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Юхтенко Л.Р., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1) до Державної міграційної служби України (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вулиця Володимирська, буд.9) про визнання протиправним та скасування рішення від 18 серпня 2014 року №430-14 про втрату статусу біженця,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 02 квітня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1) до Державної міграційної служби України (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вулиця Володимирська, буд.9) про визнання протиправним та скасування рішення від 18 серпня 2014 року №430-14 про втрату статусу біженця.

Ухвалою від 27 березня 2019 року позовна заява залишена без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду, докази поважності або інші підстави причин пропуску строку звернення до суду.

До суду 02 квітня 2019 року (вхід. №11790/19) від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додана заява про поновлення строку звернення до суду.

На обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем зазначено, що постановою Управління ДМС у Київській області від 14 серпня 2018 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за те, що позивач втратив посвідчення біженця ПБ 002802 та не звернувся вчасно за його відновленням.

Позивач зазначив, що 14 січня 2019 року у головного управління Державної міграційної служби в Одеській області отримав відповідь Головного управління ДМС у Київській області отримано на запит та копію рішення Державної міграційної служби про втрату статусу біженця від 18 серпня 2014 року №430-14, на якому міститься розписка про отримання.

З відповіді позивач дізнався, що посвідчення біженця ПБ 002802 та проїзний документ біженця для виїзду за кордон серії ТО №003078, видані на ім'я громадянина ОСОБА_1 визнано недійсними на підставі рішення про втрату статусу біженця від 18.08.2014 року №430-14.

Таким чином, позивач зазначив, що про оскаржуване рішення дізнався 14 січня 2019 року, а тому просив поновити строк звернення до суду.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню та позовна заява має бути повернута позивачу, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 122 КАС України встановлений загальний строк звернення до суду - шість місяців з дня коли особа дізналася або повинна дізнатися.

Однак, частиною 1 статті 12 чітко передбачено, що іншими законами можуть бути встановлені й інші строки звернення до суду.

Так, частиною 18 статті 11 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» встановлено, що у разі невикористання особою права на оскарження протягом п'яти робочих днів з дня її письмового повідомлення про прийняття рішення про втрату або позбавлення її статусу біженця чи статусу додаткового захисту або скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, вилучає у такої особи посвідчення біженця чи посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, та їх проїзні документи для виїзду за кордон або визнає їх недійсними та повертає особі національний паспорт та інші документи (якщо такі є в особовій справі заявника), що перебувають на зберіганні.

Таким чином, Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» встановлений інший строк звернення до суду, який складає - п'ять робочих днів з дати отримання повідомлення.

Як вбачається з позовних вимог, позивач оскаржує рішення від 18 серпня 2014 року №430-14 про втрату статусу біженця.

В доданих до заяви про поновлення стоку звернення до суду матеріалів, а саме: з листа Управління ДМС у Київській області «Про надання інформації» вбачається, що повідомлення про втрату статусу біженця від 28.08.2014 року №87 отримано ОСОБА_1 20.03.2015 року. Але позивач стверджує, що він таке повідомлення не отримував.

Крім того, на зазначеному листі міститься відмітка про те, що оригінал цього листа, в якому позивач повідомлений про рішення від 18.08.2014 року № 430-14 та додана його копія, надано йому нарочно 08.01.2019 року представнику заявника та заявнику ОСОБА_1, про що зроблений запис 14.01.2019 року та не заперечується позивачем.

Таким чином, суд вважає, що позивач дізнався про існування оскаржуваного рішення 14 січня 2019 року, що позивачем не заперечується, проте з позовом до суду звернувся 26 березня 2019 року, тобто з пропуском п'ятиденного строку звернення до суду, та у заяві про поновлення строку звернення до суду не надав жодного належного обґрунтування щодо поважності причин несвоєчасного звернення до суду з цим позовом.

Частинами 1-2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на те, що у заяві про поновлення строку звернення до суду відсутні підстави поважності причин не подачі позову у строк, встановлений ч. 18 статті 11 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» з дати його отримання, 14 січня 2019 року, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача про поновлення строку звернення до суду та позовна заява належить поверненню.

При таких обставинах, суд визнає причини пропуску строку звернення до суду неповажними та позов ОСОБА_1 має бути повернутий позивачу.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 169,256,293,295 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1) до Державної міграційної служби України (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вулиця Володимирська, буд.9) про визнання протиправним та скасування рішення від 18 серпня 2014 року №430-14 про втрату статусу біженця,- повернути без розгляду.

Ухвалу про повернення позовної заяви разом з доданими до неї документами невідкладно надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст.293,295,297 КАС України, з урахуванням пп. 15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко