Справа № 490/718/19
Суддя: Семенова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №490/718/19
Провадження №2-а/477/14/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Семенової Л.М.,

при секретарі Сірюк С.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Букрєєва Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2019 року з Центрального районного суду м. Миколаєва до Жовтневого районного суду Миколаївської області для розгляду за підсудністю передано адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №602007 від 23 вересня 2018 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оспорювана постанова є протиправною, порушує його права, свободи та інтереси, зокрема вказує на те, що відповідач позбавив його можливості скористатись в повному обсязі правами, визначеними ст.268 КУпАП та скористатися правовою допомогою, висловлювати думку щодо притягнення до адміністративної відповідальності; встановив винність позивача наперед, лише на підставі власної думки та без доказів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені ним вимоги підтримав в межах доводів позовної заяви. Просив позов задовольнити. Вказував протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності без наявності будь-яких доказів його вини.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Вказував на наявність рапорту працівника поліції щодо виявлення вище вказаного адміністративного правопорушення та, згідно даного рапорту, на час виявлення даного порушення водій свою вину визнав. Стверджує про законність дій та обґрунтованість рішення працівника поліції.

Допитана в ході судового засідання в якості свідка працівник поліції Яновська Ю.В. пояснила, що безпосередньо приймала участь в складанні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Під час зупинки автомобілю виявилося, що водій не був пристебнутий ременем безпеки у зв'язку з чим сладено оскаржувану постанову та на місці водій визнавав себе винним.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно постанови серії НК №602007 від 23 вересня 2018 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без застосування ременем безпеки, що є порушенням вимог п. 2.3в0 Правил дорожнього руху та тягне адміністративну відповідальність за ч.5 ст. 121 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення в розмірі 51 грн.

ОСОБА_1 не погодившись із даною постановою, оскаржив її до суду в межах визначених норами КУпАП строків.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України N 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ч. 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як слідує з пояснень ОСОБА_1 та прослуханого в ході розгляду даної справи запису, здійсненого ОСОБА_1 під час вище вказаних подій, то на місці зупинення його транспортного засобу та складання оскаржуваної постанови останній заперечував наявність у його діях зазначеного правопорушення, просив надати можливість здійснити письмові пояснення щодо незгоди із даною постановою, на що отримав відмову поліцейського.

Щодо рапорту поліцейського Яновської Ю.В., який надано відповідачем як доказ наявності вини ОСОБА_1, то суд не вважає такий допустимим доказом, адже останній складено особою, якою прийняте рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, отже даний доказ не може розцінювати як об'єктивний.

Не зважаючи на вказане, протокол у справі складено не було. Справу розглянуто на місці зупинки водія, без дотримання його права на підготовку до розгляду справи та права на захист.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Проте, як зазначено вище, таких прав ОСОБА_1 дотримано не було.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 16.04.2018 року у справі №338/1/17.

Натомість, будь-якого доказу, який би фіксував викладене у постанові правопорушення, суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб'єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача.

Враховуючи наведене суд дійшов до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення серії НК №602007 від 23.09.2018 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Оскільки є недоведеною наявність події правопорушення, то відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити.

Стосовно вимог про визнання дій відповідача протиправними, то ОСОБА_1 дані вимоги не конкретизовано та не обґрунтовано, а тому підстав до задоволення такої вимоги не вбачається.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 126, п. 1 ч. 1 ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-246, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції УПП у Миколаївській області Яновської Юлії Вікторівни, серії НК №602007 від 23.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 51 грн. Подальше провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання дій відповідача протиправними - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенова