Справа № 665/1893/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 665/1893/18
Головуючий в 1 інстанції: Пилипенко І.О.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Осіпова Ю.В., Шляхтицького О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Херсонській області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 521-ДК/0222 По/08/01/-18 винесеної 6 листопада 2018 року провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Чаплинському, Новотроїцькому, Іванівському, Генічеському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Лавріненко Віолеттою Олександрівною, про визнання ОСОБА_1 винного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 53 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 6 листопада 2018 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 53 КУпАП. Цього ж дня, на підставі вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень, за порушення вимог ст. 125 Земельного Кодексу України та ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», зокрема за самовільне зайняття земельної ділянки державної власності кадастровий номер НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3 загальною площею 6,00 га за межами Чаплинської селищної ради. На думку позивача, під час винесення оскарженої постанови, було порушено його право на ефективний захист, відомості покладені в основу постанови про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам справи, є однобічними та не підтверджені належними доказами.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №521-ДК/0222 По/08/01/-18 винесену 6 листопада 2018 року провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Чаплинському, Новотроїцькому, Іванівському, Генічеському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Лавріненко Віолеттою Олександрівною, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 53 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 53 КУпАП, а тому оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального права, є незаконним, суперечить нормам діючого законодавства, та, крім іншого, порушує права Держави в особі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, як розпорядника землями сільськогосподарського призначення державної власності, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що самовільно зайняті земельні ділянки загальною площею 6,00 га, а саме: кадастрові номери НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3 межують (є суміжними земельними ділянками) з земельними ділянками гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 і засіяні одним масивом, однією культурою і мають сходи озимого ячменю на суцільній площі, що підтверджує факт самовільного зайняття земельних ділянок (кадастрові номери НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3) саме гр. ОСОБА_1.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 30 жовтня 2018 року державним інспектором - провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Чаплинському, Новотроїцькому, Іванівському, Генічеському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Лавріненко В.О. проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки

За результатами перевірки складено акт № 521-ДК/304/Ао/10/10/-18 в якому, серед іншого, зазначено, що земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1 площею 2,00 га, НОМЕР_2 площею 2,00 га, НОМЕР_3 площею 2,00 га самовільно зайняті шляхом агротехнічного обробітку та вирощування озимих сільськогосподарських культур.

Крім того, за результатами проведеного заходу державного контролю, державним інспектором складено акт обстеження земельної ділянки 30 жовтня 2018 року № 521 -ДК/304/Ао/10/01/-18.

На підставі акту перевірки відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення від 6 листопада 2018 року № 521-ДК/0232П/07/01/-18 за ст. 125 Земельного кодексу України, а також 6 листопада 2018 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 521-ДК/0222 По/08/01/-18, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 53 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн..

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

За змістом частини другої статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом "б" частини першої статті 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Приписами статті 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, у редакції на час укладання договору оренди землі, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Частиною другою статті 126 Земельного кодексу України, у редакції на час укладання договору оренди, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Отже, з аналізу наведених вище приписів законодавства випливає, що обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Матеріалами справи встановлено, що спірною постановою про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, зокрема за те, що в ході проведення перевірки відповідачем встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 площею 2,00 га, НОМЕР_2 площею 2,00 га, НОМЕР_3 площею 2,00 га самовільно зайняті шляхом агротехнічного обробітку та вирощування озимих сільськогосподарських культур.

Згідно пояснень гр. ОСОБА_3 земельна ділянка площею 2,00 га кадастровий номер НОМЕР_4, яка перебуває у її власності та земельна ділянка площею 2,00 га за кадастровим номером НОМЕР_5, яка перебуває у власності гр. ОСОБА_4, обробляються ОСОБА_1 за усною згодою власників земельних ділянок шляхом вирощування озимих сільськогосподарських зернових культур, тобто без офіційно укладених договорів на відповідні землі (а. с. 41).

Те що зазначені вище ділянки належать на праві власності саме гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 підтверджено Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речових прав на земельну ділянку, яка наявна в матеріалах справи (а. с. 42, 43).

Як установлено матеріалами справи, на момент проведення перевірки, позивачем будь-яких документальних доказів на підтвердження факту державної реєстрації речових прав, зокрема права користування названими вище земельними ділянками на умовах оренди, а також вчиненого правочину ОСОБА_1 не надано.

На надано також будь-яких пояснень позивачем з приводу порушеного питання як до суду першої інстанції так і до суду апеляційної інстанції.

При цьому самовільно засіяні земельні ділянки загальною площею 6,00 га, а саме: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, межують (є суміжними земельними ділянками) з земельними ділянками гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 і засіяні одним масивом, однією культурою і мають сходи озимого ячменю на суцільній площі, що підтверджує факт самовільного зайняття земельних ділянок (кадастрові номери НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3) саме гр. ОСОБА_1, що підтверджується актом обстеженням земельної ділянки від 30 жовтня 2018 року № 521/ДК/304/Ао/10/01/-18 та не спростовано позивачем (а. с. 33).

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що використання земельних ділянок за відсутності правовстановлюючих документів є ознакою самовільного зайняттям відповідних земельних ділянок у розумінні положень статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Щодо доводів апелянта про порушення відповідачем процедури проведення перевірки та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Матеріалами справи встановлено, що з метою всебічного розгляду та з'ясування усіх обставин справи, державним інспектором Лавріненко В.О. було направлено на адресу позивача Повідомлення про виклик для надання пояснень у зв'язку з виявленням земельного законодавства від 30 жовтня 2010 року № 521-ДК/0128/04/01/-18 з проханням прибути 6 листопада 2018 року о 09:00 год. до відділу у Чаплинському районі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області за адресою: смт. Чаплинка вул. Грушевського, 44. Вказане повідомлення разом з матеріалами справи було направлено відповідачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення 30 жовтня 2018 року № 760 (а. с. 38-40).

Слід звернути увагу на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за участі гр. ОСОБА_1.

Крім того, при розгляді адміністративної справи державним інспектором у присутності свідка - гр. ОСОБА_6 гр. ОСОБА_1 було роз'яснено його процесуальні права та викладені обставини.

Оскільки, гр. ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, підпису та отримання копій складених документів, а саме: припису від 6 листопада 2018 року № 521 -ДК/0250Пр/03/01 /-18, протоколу про адміністративне правопорушення від 6 листопада 2018 року № 521-ДК/0232П/07/01/-18, постанови про накладання адміністративного стягнення від 6 листопада 2018 року № 521-ДК/0222По/08/01/-18, супровідного листа, щодо розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок від 6 листопада 2018 року, акта перевірки від 30 жовтня 2018 року № 521-ДК/662/АП/09/01/-18 , а також акта обстеження земельної ділянки від 30 жовтня 2018 року № 521-ДК/304/АО/Ю/01/-18 з відповідними графічними матеріалами місця розташування вказаних вище земельних ділянок, їх було направлено йому поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 6 листопада 2018 року № 498 (а. с. 35).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 53 КУпАП, є правомірною, оскільки винесена з дотримання встановленої процедури, на законних підставах та в межах повноважень посадової особи ГУ Держгеокадастру у Херсонській області.

Зважаючи на викладенні обставини, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що виразилось в неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - задовольнити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року скасувати та прийняти нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання незаконною та скасування постанови - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Осіпов Ю.В. Шляхтицький О.І.