Справа № 160/9209/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Справа № 160/9209/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафу за порушення законодавства про рекламу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 2500 грн. згідно рішення від 10.08.2018 р. №71.
На запит позивача від редакції газети надійшли пояснення та документи з яких встановлено, що замовником реклами була ОСОБА_2, яка на електронну пошту редакції надіслала оголошення про рекламу готовим макетом, оплата здійснена готівкою по ордеру від 30.01.2018 р. № 2 в сумі 500 грн. 00 коп. До відповіді були надані: копія виписки з ЄДРПОУ, копія ліценції Міністерства охорони здоров'я України (далі- МОЗ України) серія АЕ № 170037 про надання медичної практики ОСОБА_2.
На запит позивача від МОЗ України надійшла відповідь, в якій вказано, що у базі даних Ліцензійного реєстру МОЗ України відсутня інформація про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики ФОП ОСОБА_2
Державним інспектором-начальником відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_3 було складено протокол про порушення законодавства про рекламу від 11.07.2018 р. відносно ФОП ОСОБА_2 про наявні ознаки порушення вимог ч.1 ст. 7, абз.14 ч.1 ст. 8 та ч. 12 ст. 21 Закону України «Про рекламу».
Оскільки в добровільному порядку рішення від 10.08.2018 р. № 71 не виконано, то позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 2500 грн..
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.
26 лютого 2019 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти позову та вказав, що відповідачем документи до редакції газети не подавалися, про оголошення в газеті відповідач дізналася лише після ознайомлення її представником з матеріалами справи.
Представник відповідача також вказав, що відповідач документи до редакції газети не надсилав, тому звідки взялись вони та наведена ліцензія відповідачу незрозуміло.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за дотриманням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.
Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі-Держпродспоживслужба), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. № 667 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоровя населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.
Положенням про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області затвердженим наказом Держпродспоживслужби від 23.08.2017 р. № 761 встановлено, що Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області здійснює контроль за дотриманням вимог законів України «Про рекламу» та «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення».
На виконання цієї Вимоги з редакції газети «Вісник Переяславщини» до Головного управління надійшли пояснення від 13.02.2018 р. № 10 та запитувані документи: копія свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серії КІ № 52, копія прибуткового касового ордеру від 30.01.2018 р. № 2, копію виписки з ЄДРПОУ НОМЕР_1, копія ліценції МОЗ України серії АЕ № 170037 про надання медичної практики ОСОБА_2.
Згідно наданих пояснень реклама екстрасенса - мольфарки надійшла на електронну пошту редакції готовим макетом, оплата здійснена готівкою ОСОБА_2 по ордеру від 30.01.2018 р. № 2 в сумі 500 грн. 00 коп..
З урахуванням отриманої інформації на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) позивачем було направлено Вимогу від 16.02.2018 р. № 10-01-21/1375, в якій повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.
Також позивачем були направлені для з'ясування факту видачі ліцензії серії АЕ № 170037 від 07.05.2014 р. на зайняття медичною практикою до Міністерства охорони здоров'я України листи від 12.03.2018 р. № 10-01-21/1976 та від 02.05.2018 р. № 10-08.1-06/3658.
Враховуючи отриману від МОЗ України інформацію, Державним інспектором-начальником відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_3 11.07.2018 р. був складений протокол про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_2 про наявні ознаки порушення вимог ч.1 ст. 7, абз.14 ч.1 ст. 8, ч.1 ст.10 та ч. 12 ст. 21 Закону України «Про рекламу» при розповсюдженні у друкованому засобі масової інформації громадсько - політичній газеті «Вісник Переяславщини» від 02.02.2018 №5 реклами екстрасенса - мольфарки.
На підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 11.07.2018 р. та наявних матеріалів про ознаки порушення законодавства України про рекламу, позивачем було прийняте рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 17.07.2018 та направлено на адресу відповідача повторну вимогу від 17.07.2018 р. № 10-08.1-06/6233 з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.
Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав), врегульовуються Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 № 693 (далі Порядок 693).
У відповідності до п.12 Порядку № 693 справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.
У відповідності до пунктів 9 - 14 Порядку №693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.
Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення.
Протокол розглядається у місячний строк.
За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.
Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.
До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи.
Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці.
Посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.
Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.
У відповідності до п. 16 та 18 Порядку №693 справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.
За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.
Згідно п. 2 Порядку №693 штрафи відповідно до статті 27 Закону України «Про рекламу» (далі - Закон) накладаються у таких розмірах: п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами - на рекламодавців, винних у: замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; наданні виробнику реклами недостовірної інформації, необхідної для її виготовлення; замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами.
Вартість розміщення (розповсюдження) реклами відповідно до прибуткового ордеру від 30.01.2018 р. №2 становить 500 грн. 00 коп.
Відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про рекламу» у рекламі забороняється розповсюджувати рекламу послуг з ворожіння та гадання.
Як вказав позивач, відповідно до роз'яснення Комітету з питань свободи слова та інформації Верховної ради України поняття ворожіння та гадання є поняттям загальновживаним та не потребують додаткового трактування. Зокрема, тлумачні словники української мови визначають ці поняття як: «Ворожіння (гадання) - різні способи вгадування долі, передрікати майбутнє. Ворожіння прийнято ділити на так звані оказіальні, тобто приурочені до певного випадку (побудови житла, народження дитини, шлюбу тощо), та календарні, себто закріплені за тими чи іншими святами. З давніх-давен ворожили по зорях та інших небесних світилах, по нутрощам тварин, сновидіннях, голосах "віщи" птахів, лініях доні, на зернах, квітках, за допомогою води, вогню, снігу тощо. З цією ж метою використовували різноманітні речі: обручки, люстерка, гребінці, черевики; пояси, свічки та ін. Були й «професійні» віщуни. На Україні це будь-які особи, що здатні передбачати долю чи впливати на неї, а саме: ворожки, ворожбити, знахарі, чаклуни, відьми, мольфарки тощо.
Перелік осіб не є вичерпним і може змінюватися залежно від часу, уподобань, рештою, моди.
На погляд Комітету, не назва екстрасенс чи знахар, а спрямування діяльності визначає що заборонено рекламувати, а що ні.
Частиною 12 статті 21 цього закону визначено, що реклама послуг народної медицини (цілительства) та осіб, які їх надають, дозволяється лише за наявності відповідного спеціального дозволу на заняття народною медициною (цілительством), виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, і повинна містити номер, дату видачі зазначеного дозволу та назву органу, який його видав.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про рекламу» недобросовісна реклама забороняється. Відповідальність за недобросовісну рекламу несе винна особа.
Частиною 2 статті 8 Закону України «Про рекламу» визначено, розповсюджувачі реклами не можуть поширювати рекламу, якщо відповідно до законодавства види діяльності або товари, що рекламуються, підлягають обов'язковій сертифікації або їх виробництво чи реалізація вимагає наявності відповідних дозволу, ліцензії, а рекламодавець не надав розповсюджувачу реклами копії таких сертифіката, дозволу, ліцензії, засвідчених у встановленому порядку.
Доводи відповідача про те, що ОСОБА_2 не давала рекламу у газеті «Вісник Переяславщини» суд оцінює критично та враховує таке.
Відповідно до змісту ст. 1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.
Отже, фактичним вигодонабувачем є особа, діяльність якої рекламується.
Дослідивши документи, які направлялись рекламодавцем до редакції друкованого засобу масової інформації газети «Вісник Переяславщини», а саме: копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 серії В02 №170037, копію виписки з ЄДРЮОФОП від 28.07.2017 р., копію ліценції МОЗ України серія АЕ № 170037 про надання медичної практики ОСОБА_2, суд встановив, що всі вони на ім'я ОСОБА_2, що свідчить про те, що вигодонабувачем від наданої реклами є саме відповідач.
Також, як встановлено з прибуткового касового ордеру від 30.01.2018 р. №2, оплату за рекламні послуги у готівковій формі редакцією газети отримано від ОСОБА_2.
Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджено Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 р. № 148.
Відповідно до п.п. 5, 11 та 12 п. 2 Положення готівкові розрахунки - платежі готівкою суб'єктів господарювання і фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.
Касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату готівки, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку;
Касові операції - операції суб'єктів господарювання між собою та з фізичними особами, пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку;
Згідно пункту 11 Положення готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.
За вимогам пункту 23 Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки.
Згідно з пунктом 25 Положення приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання.
Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов'язковим.
Касири (особи, які виконують їх функції) під час роботи з готівкою керуються правилами визначення платіжності банкнот і монет Національного банку України.
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем надано достатні докази, які свідчать про те, що рішення від 10.08.2018 року №71 прийнято позивачем в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно. В той же час відповідач не довів обставин в обґрунтування своїх заперечень, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 132, 139, 194, 205, 242 - 246, 250, 255, 262 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код ІПН НОМЕР_1) штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 2500 грн. 00 коп. (дві тисячі пятсот гривень 00 коп.) згідно рішення від 10.08.2018 р. №71.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 28 лютого 2019 року.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

28 лютого 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

З оригіналом згідно.

Суддя В.М. Олійник