Справа № 205/432/19
Суддя: Басова Н. В.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

29.03.2019 Єдиний унікальний номер 205/432/19
Єдиний унікальний номер № 205/432/19
Провадження № 2а/205/32/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Басової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Піменової М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира взводу ОСОБА_2 патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2019 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить поновити строк звернення до адміністративного суду; скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 481286 від 13.07.2018 року та закрити провадження у справі.

Ухвалою від 29.03.2019 року ОСОБА_2 патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

У своєму позові позивач просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач командир взводу ОСОБА_2 патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, письмово просив розглядати справу без його участі, в задоволенні позову просить відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_2 патрульної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, письмово просив залишити позов без розгляду.

Главою 22 КУпАП встановлено порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи справу по суті, суд звертає увагу на процесуальні вимоги, а саме щодо дотримання позивачем строків звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в липні 2018 року зверталась до суду з позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 481286 від 13.07.2018 року, однак ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2018 року позовну заяву було залишено без розгляду у звязку з повторною неявкою у судове засідання позивача. Вказана ухвала отримана позивачем поштою 28.12.2018 року.

В той же час, повторно з даним позовом ОСОБА_1 звернулась лише 15.01.2019 року (11.01.2019 року позов направлено з відділення поштового звязку).

У своєму позові позивач просить поновити строк звернення до адміністративного суду посилаючись на те, що вона знаходиться на лікарняному по догляду за дитиною з 13.12.2018 року по теперішній час.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

На підставі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у пунктах 37 та 38 Рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України», N 23436/03, пункти 22-23).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обовязки. Учасники справи зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки. Учасники справи зобовязані:1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; 3) зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Звернувшись до суду з позовом вперше в липні 2018 року, позивач тривалий час безпідставно не цікавилась рухом справи та без поважних причин не користувалась своїми процесуальними правами та не виконувала процесуальні обовязки, визначені ст. 44 КАС України, у звязку з чим ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2018 року її позов було залишено без розгляду.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду, у звязку з чим позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 44, 122-123 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командиру взводу ОСОБА_2 патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.В. Басова