Справа № 820/6780/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2019 року

Київ

справа №820/6780/16

адміністративне провадження №К/9901/31524/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 (Суддя Мельников Р.В.)

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 (судді Мельникова Л.В., Бенедикт А.П., Донець Л.О.)

у справі № 820/6780/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Термопак-інжиніринг»

до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Термопак-інжиніринг» (далі - позивач, ТОВ «Термопак-інжиніринг») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, Східна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, податковий орган), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.11.2016 № 1.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2017, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017, адміністративний позов задоволено: скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.11.2016 № 1.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального права, просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що розрахунки коригування складені позивачем 16.08.2016 та 22.07.2016 та зареєстровані з порушенням строку на 20 днів та 16 днів відповідно. Посилання позивача на виконавчі провадження ніякого відношення до податкового кодексу не мають та не можуть регулювати спірні правовідносини. Також, позивач складаючи розрахунки коригування 16.08.2016 та 22.07.2016 визнав, що повернення коштів відбулося саме цими датами, а тому посилання суду, що кошти повернені з попередньої оплати та дата самої події - 21.09.2016 є безпідставними. Судами не спростовано факту порушення строків реєстрації розрахунків коригування. Крім того, якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та з його форми можна чітко встановити зміст, зокрема, порушення законодавства, то таке рішення є правомірним навіть у разі, коли порушено строки його прийняття. Мораторій на проведення перевірок на камеральні перевірки не розповсюджується.

Позивач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів податкового органу заперечує, вважає оскаржувані судові рішення законними, обґрунтованими, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Термопак-інжиніринг» перебуває на обліку у Східній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Посадовою особою Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області згідно з підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І та в порядку статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, проведено камеральну перевірку ТОВ «Термопак-інжиніринг» з питання дотримання граничних термінів реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Результати перевірки викладені в акті № 5022/20-38-12-01-09/31938114 від 10.11.2016.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI. Відповідальність платника передбачена абзацом другим п. 120-1.1 ст. 120-1 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Позивач, користуючись своїм правом на оскарження в адміністративному порядку, подав заперечення до акту №5022/20-38-12-01-09/31938114 від 10.11.2016.

За результатами розгляду заперечень висновки акту про результати камеральної перевірки даних з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.11.2016 року №5022/20-38-12-01-09/31938114 залишено без змін.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 1 від 30.11.2016.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з тих мотивів, що камеральна перевірка ТОВ «Термопак-інжиніринг» щодо термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних позивача проведена відповідачем всупереч законодавчій забороні на її проведення, відтак і прийняте за наслідками такої перевірки податкове повідомлення-рішення № 1 від 30.11.2016 є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, мотивом для задоволення позовних вимог судом першої інстанції було те, що сума попередньої оплати перерахована Солом'янським районним відділом державної виконавчої служби згідно до платіжного доручення №11363 від 21.09.2016 на адресу ТОВ «Термопак - інжинірінг», яка стягувалась Солом'янським ВДВС в рамках виконавчого провадження №51063951 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/26777/15 від 09.02.2016, оскільки самостійно попередня оплата постачальником - ТОВ «Компанія промислових деталей» повернута не була. Вказані обставини були розглянуті в рамках господарської справи № 910/26777/15. Таким чином, дата повернення попередньої оплати та власне і дата самої події - 21.09.2016, а отже саме з цієї дати має відліковуватись 15 денний термін передбачений пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України для реєстрації податкових накладних в ЄРПН. А отже, встановлені в акті перевірки № 5022/20-38-12-01-09/31938114 від 10.11.2016 року порушення вимог чинного законодавства відсутні.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України ( в редакції на дату проведення перевірки) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Об'єктом перевірки за положеннями цього підпункту є серед іншого дані Єдиного реєстру податкових накладних.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов'язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

Камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.

28 грудня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон №71-VIII, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень якого встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

При цьому, запроваджені наведеним Законом обмеження не стосуються камеральних перевірок, які є функцією здійснення повноважень контролюючим органом. Разом з тим, об'єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

На користь такого висновку свідчить і мета, з якою був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», а саме зменшення адміністративного навантаження на суб'єктів господарювання з річним оборотом менше 20 мільйонів грн, а також із метою ефективного використання ресурсів фіскальних органів було тимчасово обмежено здійснення щодо таких платників податків окремих видів податкових перевірок, проведення яких потребувало значних зусиль як із боку контролюючих органів, так і платників податків. Разом із тим, проведення камеральних перевірок через їх спрощену процедуру не вимагає від платників податків будь-яких витрат часу та ресурсів, не створює для платників будь-якого додаткового адміністративного навантаження та не заважає нормальному перебігу їх господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція вже була викладена в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 808/918/17 та від 23.06.2018 у справі №803/552/17, від 23.10.2018 у справі №809/2400/15.

Враховуючи протилежний висновок судів попередніх інстанцій, Верховний Суд вважає, що належним способом для розгляду даної справи у судовому порядку є необхідність дослідження на предмет законності винесення спірного податкового повідомлення-рішення, якому суди першої та апеляційної інстанції не надали правову оцінку.

Таким чином, дослідженню і оцінці підлягає правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, встановлення в діях позивача складу податкового правопорушення, правильність розрахунків штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

При цьому, суд не позбавлений можливості витребувати докази за власною ініціативою на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 353 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 у справі № 820/6780/16 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко