Справа № 0240/2595/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відвід

м.Вінниця

04 квітня 2019 р. Справа № 0240/2595/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни, суддів: Жданкіної Наталії Володимирівни, Поліщук Ірини Миколаївни, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід колегії суддів у справі за позовом: ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Територіальне управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області до: Шаргородської міської ради Вінницької області; Винокура Ігоря Михайловича міського голови м. Шаргорода; Землевпорядника Шаргородської міської ради Вінницької області Ярового Олега Анатолійовича; Голови комісії з питань регулювання земельних і майнових відносин, охорони навколишнього природного середовища та благоустрою Шаргородської міської ради Вінницької області Андрійчишена Володимира Анатолійовича; ОСОБА_6 фізичної особи - підприємця про: оскарження бездіяльності, дій та визнання протиправними рішень, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Територіальне управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області до Шаргородської міської ради Вінницької області; Винокура Ігоря Михайловича міського голови м. Шаргорода; Землевпорядника Шаргородської міської ради Вінницької області Ярового Олега Анатолійовича; Голови комісії з питань регулювання земельних і майнових відносин, охорони навколишнього природного середовища та благоустрою Шаргородської міської ради Вінницької області Андрійчишена Володимира Анатолійовича; ОСОБА_6 фізичної особи - підприємця про оскарження бездіяльності, дій та визнання протиправними рішень, стягнення моральної шкоди.

03.04.2019 на адресу суду від відповідача - Голови комісії з питань регулювання земельних і майнових відносин, охорони навколишнього природного середовища та благоустрою Шаргородської міської ради Вінницької області Андрійчишена Володимира Анатолійовича надійшла заява про відвід колегії суддів: Дмитришеної Руслани Миколаївни, Жданкіної Наталії Володимирівни, Поліщук Ірини Миколаївни.

Заявник вказує, що ухвалами Вінницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, 7 березня 2019 року, 12 березня 2019 року, 14 березня 2019, 25 березня 2019 року та 27 березня 2019 у дійсній справі відмовлено відповідачам Шаргородській міській раді Вінницької області, землевпоряднику Шаргородської міської ради Вінницької області Яровому О.А. та ФОП ОСОБА_6 у задоволенні їх заяв про відвід колегії суддів.

Заявник, аналізуючи вказані ухвали, вказує, що основними підставами для відмови у задоволенні таких заяв є незгода відповідачів із процесуальними рішеннями суду та лише суб'єктивні і необґрунтовані припущення відповідачів щодо неупередженості суду. Переконливих підстав для сумнівів відповідачами на думку суду не наведено, відтак відсутні підстави для відводу колегії суддів.

Далі по тексту заяви заявник зазначає про практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права і підлягає до застосування відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - по тексту КАС України), яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав (п. 33 ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України").

Крім того, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, відповідач вказує, зокрема, на те, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах "Каньєте де Хоньї проти Іспанії", "Гору проти Греції", "Михолапа проти Латвії").

На переконання заявника, суд, приймаючи вищеописані ухвали, належної мотивації своїм рішенням не надав, обмежившись лише загальними фразами про недоведеність і суб'єктивність думок відповідачів, залишивши поза увагою вищезазначені мною, тобто Андрійчишеним Володимиром Анатолійовичем, норми матеріального права, хоча за приписами статті 2 Закону України Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими до виконання Україною, а статтею 16 цього Закону прямо закріплюється обов'язок щодо застосування при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини як джерело права.

Крім цього, у заяві вказано, що не вжиття судом до позивача ОСОБА_1 належних заходів впливу за зловживання ним своїми процесуальними правами не являється процесуальними рішеннями суду, як вважає суд, а є порушенням з боку останнього принципу рівності учасників судового процесу.

Наведені обставини, на думку заявника, дають йому достатньо підстав у твердому переконанні щодо упередженості суду, а відтак у підставності зави про відвід.

Крім цього, зазначено у заяві, учасники процесу мають право на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а незадоволення заяв про відвід в даній справі сприймається заявниками та Андрійчишеним В.А. особисто як порушення їхнього права на справедливий суд.

Покликаючись на практику Вінницького окружного адміністративного суду по інших справах, автор заяви про відвід вказує на неоднакове застосування одним і тим же судом одних і тих же норм процесуального права, що підсилює впевненість останнього в упередженості суду у даній справі.

Разом з тим, сумнів в неупередженості членів колегії та хвилювання у забезпеченості дотримання прав та законних своїх інтересів Андрійчишен В.А. пов'язує з фактом оскарження міською радою ухвали суду про притягнення її до відповідальності та відмовою у задоволенні заяв інших відповідачів у справі про відвід членам колегії.

За наведеного, заявляється відвід відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності суддів.

Розглядаючи заяву про відвід, колегія суддів виходить з наступного.

Однією з підстав для відводу (самовідводу) судді, відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України, є "наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді".

Так, як слідує із змісту заяви про відвід, обґрунтовуючи сумніви щодо неупередженості та об'єктивності колегії суддів Вінницького окружного адміністративного суду, відповідач вказує на те, що ухвалами суду від 05 березня 2019 року, 7 березня 2019 року, 12 березня 2019 року, 14 березня 2019, 25 березня 2019 року та 27 березня 2019 у даній справі суд належної мотивації своїм рішенням не надав, обмежившись лише загальними фразами.

Крім того, підставою для відводу вказано про невжиття судом до позивача належних заходів впливу за зловживання ним своїми процесуальними правами. Також в заяві зазначено про факт оскарження міською радою ухвали суду про притягнення її до відповідальності та впертою відмовою у задоволенні заяв інших відповідачів у справі про відвід членам колегії, тому у заявника є хвилювання та об'єктивні переконливі побоювання в неупередженості членів колегії.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що ухвали суду від 7 березня 2019 року, від 14 березня 2019 та від 27 березня 2019 прийняті не у складі колегії, а суддями, які не входять до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Щодо ухвал від 05 березня 2019 року, від 12 березня 2019 року та від 25 березня 2019 року, з мотивами яких не погоджується заявник, що прямо відображено в заяві про відвід Андрійчишена В.А., колегія прийшла до висновку про необґрунтованість заявлених відводів іншими відповідачами, та відповідно до судових рішень передавала їх на розгляд іншому судді.

Міркування відповідача про його побоювання через оскарження ухвали суду не можна вважати об'єктивно обґрунтованими, позаяк такі доводи ґрунтуються на припущеннях останнього, а наведені обставини, не є такими, що відповідно до норм процесуального закону виключають участь суддів у розгляді та вирішенні даної адміністративної справи.

Щодо решти наведених мотивів, то дії суду при вирішенні процесуальних питань, які виникають в ході розгляду справи та характер прийнятих процесуальних рішень не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів у безсторонності суддів та не можуть бути підставою для їх відводу.

На думку суду, доводи, викладені у заяві, не можуть свідчити про упередженість суду та його необ'єктивність і жодним чином не свідчать про неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення у вказаній справі, з урахуванням принципів змагальності та процесуальної рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також принципу публічності.

Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За приписами частини четвертої статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За наведеного вище, колегія приходить до висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, тому наявні підстави для зупинення провадження у справі та необхідності вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу та передання справи для вирішення питання про відвід в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 36, 256, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі до вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Передати справу для визначення складу суду для вирішення заяви про відвід.

Ухвала суду не оскаржується. Відповідно до ст. 256 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Головуючий суддя Дмитришена Руслана Миколаївна

Судді: Жданкіна Наталія Володимирівна

Поліщук Ірина Миколаївна