Справа № 319/1420/18(2-а/319/1/2019)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 319/1420/18(2-а/319/1/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 січня 2019 року в адміністративній справі №319/1420/18 (головуючий суддя 1-ої інстанції Горбачов Ю.М.,) за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обовязки заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 19.10.2018 року звернувся до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом до виконуючого обовязки заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову Волинської митниці від 14.03.2018 року №1072/20500/18.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 січня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції неповно досліджені докази, неправильно встановлені обставини справи та застосовані норми права.

Відповідач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу.

Сторони про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 січня 2019 року ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження.

В суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

14.03.2018 року в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 винесено постанову в справі про порушення митних правил №1072/20500/18, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, що передбачено ч.3 ст. 470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень (а.с.4-5).

Підставою прийняття вказаної постанови зазначено наступне.

07.10.2017 року о 07 год. 24 хв. ОСОБА_1 по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України в режимі транзит через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС автомобіль марки CHRYSLER VOYAGER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер GD8679F, що підтверджується динними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску.

Відповідно до статті 95 Митного кодексу України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

18.01.2018 року листом від 10.01.2018 року №ФОП-270/20/03-70 ОСОБА_1 викликано на 02.03.2018 року на митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС для зясування всіх обставин та причин не вивезення вищезазначеного транспортного засобу та вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил, проте ОСОБА_1 на виклик не зявився.

Станом на 02.03.2018 року ОСОБА_1 не вивіз за межі митної території України вищезазначений транспортний засіб.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу державної фіскальної служби більше, ніж на 10 діб.

По даному факту інспектором митниці складено протокол про порушення митних правил №1072/20500/18 за ч.3 ст.470 МК України. Розгляд справи було призначено 14.03.2018 року.

Також в постанові про порушення митних правил зазначено, що вчинення правопорушення підтверджується протоколом про порушення митних правил, витягами з бази АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС, іншими документами.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач надав суду докази на підтвердження дотримання порядку розгляду справи про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, зокрема, належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду протоколу про порушення митних правил. Позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду відносно нього протоколу про порушення митних правил, у звязку з чим не були обмежені його права.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані Митним кодексом України.

Згідно статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 93 Митного кодексу України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні, крім іншого, бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 95 Митного кодексу України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Митним постом «Устилуг» Волинської митниці ДФС проводилась перевірка щодо дотримання термінів транзиту транспортного засобу CHRYSLER VOYAGER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер GD8679F, під час якої встановлено, що 07.10.2017 року о 07 год. 24 хв. гр.України ОСОБА_1 по смузі руху «зелений коридор» ввезено на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС зазначений автомобіль в режимі транзит.

ОСОБА_3, здійснюючи 07.10.2017 року ввезення на митну територію України зазначеного вище автомобіля в режимі транзит по смузі руху «зелений коридор», був обізнаний про порядок такого ввезення та термін транзиту транспортного засобу 17.10.2017 року.

Вказана обставина позивачем ані в адміністративному позові, ані в апеляційній скарзі не заперечується та не спростовується.

Позивач у встановленому законом порядку не виконав вимоги щодо доставлення транспортного засобу у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Термін вивезення вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 17.10.2017 року, тобто позивачем перевищено строк доставки до митниці призначення встановленого статтею 95 Митного кодексу України транспортного засобу марки CHRYSLER VOYAGER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер GD8679F, більше ніж на 10 діб.

З метою встановлення всіх обставин та отримання пояснень ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку вивезення транспортного засобу з митної території України, а також законності його перебування на території України, листом митниці від 10.01.2018 року №ФОП-270/20/03-70 позивач викликався на 02.03.2018 року на митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС (а.с.33 на звороті - 35).

Вказаний лист позивачу було направлено рекомендованим листом за №934 (а.с.35 на звороті).

Як вбачається з інформації з офіційного сайту «Укрпошти», зазначене вище відправлення було доставлене, але не було вручене під час доставки з інших підстав (а.с.36).

ОСОБА_1 на митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС ані самостійно , а ні на виклик не прибув, жодних пояснень щодо причин пропуску строку вивезення транспортного засобу з митної території України не надав.

Частиною першою статті 494 Митного кодексу України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

02.03.2018 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 складено протокол №1072/20500/18 відносно громадянина ОСОБА_1 про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України (а.с.31 на звороті - 33).

Розгляд справи про порушення митних правил вказаним протоколом призначено на 14.03.2018 року з 10 год. по 12 год..

Відповідно до частини першої статті 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Згідно з частиною другою статті 526 Митного кодексу України про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Примірник протоколу про порушення митних правил від 02.03.2018 року №1072/20500/18 митницею направлено гр.ОСОБА_1 листом від 02.03.2018 року №ФОП - 2635/20/03-70-62 (рекомендоване повідомлення №153) за адресою, повідомленою позивачем митним органам при перетині кордону України та яка міститься в базах даних Волинської митниці ДФС, а саме: Запорізька область, Більмацький район, смт. Більмак, вул.Маяковського, буд.7 (а.с.37 на звороті, 38).

Проте, як вбачається з адміністративного позову, адрес проживання позивачем зазначений інший: смт Куйбишеве, вул.Маяковського,7.

Відповідно до частини 8 статті 494 Митного кодексу України ( в редакції на час складання протоколу) у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Посилання апелянта на ту обставину, що він не був належним чином повідомлений про складений протокол та про розгляд справи про порушення митних правил, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки при перетинанні кордону ним було вказано недостовірну адресу фактичного перебування на території України, а відтак означений вище протокол, направлений у встановлений законом спосіб за відомою митному органу адресою міста перебування позивача, вважається врученим.

У відповідності до статті 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до статті 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, а тому мав можливість скористатися, правами, передбаченими для осіб, які притягуються до відповідальності за порушення митних правил.

Проте, незважаючи на наведене, позивач не скористався правом бути присутнім під час розгляду справи про порушення митних правил.

14.03.2018 року відповідачем прийнято постанову №1072/20500/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених частиною третьою статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн..

Суд вважає, що станом на дату прийняття постанови у справі про порушення митних правил №1072/20500/18 відповідачем вжито всіх можливих заходів щодо отримання пояснень ОСОБА_1 стосовно причин порушення строку вивезення транспортного засобу з митної території України та повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про порушення митних правил.

Частиною третьою статті 470 Митного кодексу України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач в порушення вимог статті 95 Митного кодексу України більше ніж на десять діб перевищив строк доставки транспортного засобу, який, згідно із статтею 321 Митного кодексу України, перебуває під митним контролем, та митне оформленням якого не закінчене.

Позивач не надав митним органам будь-яких пояснень з цього приводу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає доведеним скоєння позивачем правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України.

Позивачем вказані обставини вчинення правопорушення у позовній заяві та апеляційній скарзі не заперечуються та не спростовуються.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, доведено правомірність постанови у справі про порушення митних правил від 14.03.2018 року №1072/20500/18 відносно позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини третьої статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 січня 2019 року в адміністративній справі №319/1420/18 залишити без задоволення.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 січня 2019 року в адміністративній справі №319/1420/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак