Справа № 807/721/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/120/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року (прийняте у місті Ужгороді суддею Іанчулинцем Д.В. о 11 год. 31 хв.; повний текст складено 27.11.2018) в адміністративній справі №807/721/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити дії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області) щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області провести перерахунок та виплату призначеної йому пенсії на підставі довідок про нарахування та виплату грошового забезпечення та одноразових виплат, з яких утримано/нараховано та сплачено страхові внески/єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 24.05.2018 № 11/К-10 та військової частини НОМЕР_1 від 23.05.2018 № 228 про грошове забезпечення за період з березня 2015 року по березень 2017 року, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позов обґрунтовував тим, що йому з 21.04.2017 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі Закон № 2262-XII). Проте до розрахунку пенсії відповідач не включив матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу при звільненні та відмовив йому у перерахунку пенсії з урахуванням вказаних виплат. При цьому вказав, що перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Закарпатській області, яке вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а є одноразовими заохочувальними і компенсаційними виплатами та не входять до складових грошового забезпечення, визначених ст.43 Закону № 2262-XII.

На цю апеляційну скаргу позивач подав відзив, у якому зазначив, що відповідач протиправно відмовив йому у здійсненні перерахунку, безпідставно вказавши, що зазначені ним виплати не враховуються до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсії.

У судовому засіданні позивач, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як встановлено судом, з 21.04.2017 ОСОБА_1 призначено пенсію у відповідності до положень Закону № 2262-XII.

З метою перерахунку та виплати пенсії, оскільки при визначенні розміру пенсії не було враховано і не включено до складу розрахунку пенсії додаткові види грошового забезпечення у вигляді грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Листом ГУ ПФУ в Закарпатській області від 25.06.2018 № 317/К-99-01 повідомило позивача, що його пенсія призначена згідно з чинним законодавством і для перегляду її розміру немає законних підстав.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що зазначені виплати входять до грошового забезпечення позивача, яке він отримував під час проходження служби, з них нараховані та сплачені страхові внески, а тому такі мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

При цьому суд керувався висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 05.06.2018 року у справі №404/169/17, від 10.07.2018 у справі №368/390/17 та від 02.05.2018 у справі №344/16515/16а.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що 26 червня 2018 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу, якою передав справу 522/2738/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Предметом позову у цій справі було, зокрема, здійснення перерахунку пенсії із урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таке рішення суду мотивоване необхідністю відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15).

За результатами розгляду справи № 522/2738/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що висновки суду про включення до грошового забезпечення додаткових видів грошового забезпечення, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІдо складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать:посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що під час розгляду цієї справи підлягають урахуванню висновки Великої Палати Верховного Суду висловлені у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, провадження № 11-806апп18.

З матеріалів справи видно, що для розрахунку пенсії позивачем було подано грошовий атестат № 47 від 20 квітня 2017 року, додаток до цього грошового атестату про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії, що видані військовою частиною НОМЕР_1 .

Позивач 25 червня 2018 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки № 228 від 23 травня 2018 року, що видана військовою частиною НОМЕР_1 , довідки Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 11/к-10 від 24 травня 2018 року. Із них видно, що позивач протягом 2015-2017 років отримував грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та одноразову грошову допомогу при звільненні.

Ураховуючи наведене, позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, названих вище разових одноразових додаткових видів грошового забезпечення не підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні встановлені статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та статтею 9 Закону № 2262-XII і пов`язані зі звільненням особи зі служби.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року в адміністративній справі №807/721/18 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова в повному обсязі складена 04 квітня 2019 року.