Справа № 855/107/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/107/19
УХВАЛА

05 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Кучми А.Ю. та суддів Аліменка В.О., Бєлової Л.В. перевіривши матеріали позовної заяви кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії, Печерського районного суду м. Києва, Генеральної прокуратури України, треті особи - Кандидат на пост Президента України ОСОБА_3, Кандидат на пост Президента України ОСОБА_4, про визнання рішень, дій, бездіяльності протиправними, визнання голосування недійсним, зобов'язання призначити повторне голосування, -

В С Т А Н О В И В :

05.04.2019 кандидат на пост Президента України ОСОБА_2 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовом до Центральної виборчої комісії, Держави в особі Печерського районного суду міста Києва, Генеральної прокуратури України, треті особи: кандидат на пост Президента України ОСОБА_3, кандидат на пост Президента України ОСОБА_4, в якому просив: 1) визнати:

- 1.1. рішення та дії посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо ініціювання та підтримання в суді перед слідчим суддею питання про продовження строку тримання його, як особи, яка виявила бажання стати кандидатом на пост Президента України, під цілодобовим домашнім арештом у січні 2019 року строком на два місяці;

- 1.2. бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо не пом'якшення йому в порядку статті 200 КПК України застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту після реєстрації його кандидатом на пост Президента України 07.02.2019;

- 1.3. рішення посадової особи Генеральної прокуратури України від 19.02.2019 та 20.02.2019 про надання йому, як кандидату на пост Президента України, дозволів на агітацію в містах України за нав'язаним йому цією посадовою особою графіком та з фактичним обмеженням часу на проведення агітаційних заходів;

- 1.4. бездіяльність слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, яка полягає у не дотриманні встановлених статтею 201 КПК України строків розгляду клопотання його захисника про зміну йому, як кандидату на пост Президента України, запобіжного заходу з метою проведення заходів передвиборної агітації починаючи з 04.03.2019 та до закінчення відведеного законодавством часу на проведення передвиборної агітації;

- 1.5. дії посадових осіб Генеральної прокуратури України, які спрямовані на незадоволення 13.03.2019 Київським апеляційним судом апеляційної скарги його захисників на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду про продовження строку тримання його, як кандидата на пост Президента України, під цілодобовим домашнім арештом;

- 1.6. рішення та дії посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо ініціювання та підтримання в суді перед слідчим суддею питання про продовження строку затримання його, як особи, яка є зареєстрованим кандидатом на пост Президента України, під цілодобовим домашнім арештом у березні 2019 року;

- 1.7. бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді з 27.03.2019 клопотання його захисника про надання йому дозволу на відлучення з-під домашнього арешту в ніч підрахунку голосів виборців для участі у роботі виборчих комісій, координації офіційних спостерігачів, членів комісій, довірених осіб тощо, -

протиправними та такими, що є системним порушенням з боку Держави, його, як кандидата на пост Президента України, права на рівні, в порівнянні з іншими кандидатами на пост Президента України, умови, права та можливості брати участь у виборчому процесі.

2) у відповідності до статті 8 Конституції України визнати чергові вибори Президента України, які були призначені Постановою Верховної Ради України «Про призначення чергових виборів Президента України» № 2631-VIII від 26.11.2019 на неділю, 31.03.2019 такими, що не відповідають конституційній засаді рівного виборчого права.

3) визнати дії Центральної виборчої комісії щодо встановлення підсумків голосування в день виборів Президента України 31.03.2019 протиправними.

4) визнати дії Центральної виборчої комісії щодо складання протоколу про підсумки голосування в день виборів Президента України 31 березня 2019 року протиправними.

5) визнати голосування з чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року по єдиному загальнодержавному одномандатному виборчому округу недійсним.

6) зобов'язати Центральну виборчу комісію призначити повторне голосування на неділю не раніше як за п'ятдесят днів, і не пізніше як за п'ятдесят сім днів з дня набрання рішенням Суду законної сили. Організовувати підготовку та проведення повторного голосування за правилами і процедурами, визначеними Законом України «Про вибори Президента України» для голосування у день виборів Президента України, які передбачені Законом України «Про вибори Президента України» після закінчення реєстрації кандидатів на пост Президента України.

Вирішуючи питання щодо відсутності перешкод для відкриття провадження у даній справі, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Частина перша статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У п. 3 частини першої ст. 4 КАС України міститься визначення поняття "адміністративний суд", згідно з яким це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, належним та компетентним судом, у розумінні процесуального закону, є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

За правилами п. 1 частини першої ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

При цьому, відповідно до п. 6 частини першої ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до частини третьої ст. 273 КАС України рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо встановлення нею результатів виборів чи всеукраїнського референдуму оскаржуються до Верховного Суду. Усі інші рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії, члена цієї комісії, прийняті у межах виборчого процесу, оскаржуються до апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ.

Позивач, оскаржуючи рішення, дії, бездіяльність ГПУ та Печерського районного суду м. Києва, вважає, що такими рішеннями, діями, бездіяльністю посадовими особами ГПУ та органами судової влади України не дотримано та не забезпечено його прав під час виборчого процесу, як кандидата на пост Президента України, а також наслідків таких порушень для виборчого процесу в цілому.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, а також обґрунтування позовної заяви, колегія суддів вважає, що позивач фактично оскаржує рішення, дії, бездіяльність прокуратури та суду, що були прийняті у рамках кримінального провадження.

Згідно з частиною третьою ст. 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відповідно до частини першою статті 1 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) порядок кримінального провадження на всій території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Зокрема, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності прокурора у кримінальному провадженні, встановлений ст. 303 КПК України.

Так, чітке розмежування компетенції між судами різних юрисдикцій є запорукою стабільності правової системи як необхідної умови втілення гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Критеріями такого розмежування, тобто передбаченими законом умовами, за якими певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, суб'єктний склад і характер спірних правовідносин у їх сукупності або пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі вправі ініціювати їх вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу та самі по собі не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6, 13 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивач оспорює законність рішення та дії посадових осіб Генеральної прокуратури України, натомість правомірність дій, рішень, бездіяльності ГПУ, визначених у позовній заяві, проведених у межах кримінального провадження, підлягає перевірці судом у порядку кримінального судочинства. Відповідно до пункту другого частини другої статті 19 КАС України справа за позовними вимогами позивача до Генеральної прокуратури не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тобто визначення судової юрисдикції такого спору та його розгляд здійснюється в загальному порядку.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, яка полягає у не дотриманні встановлених статтею 201 КПК України строків розгляду клопотання його захисника про зміну йому, як кандидату на пост Президента України, запобіжного заходу з метою проведення заходів передвиборної агітації починаючи з 04.03.2019 та до закінчення відведеного законодавством часу на проведення передвиборної агітації, то слід звернути увагу на те, що відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 13.06.2009 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів», у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 КАС України (у відповідній редакції) суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Однак, судом враховується зміст п. 6 частини четвертої ст. 169 КАС України згідно з якого позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

В даному випадку застосування положень ст. 172 КАС України, є неможливим, так як п. 4 цієї статті чітко визначено, що об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом не допускається.

А, відповідно до п. 6 ст. 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку щодо неможливості об'єднання в одне провадження позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позовні вимоги сформовано та викладено у такий спосіб, що виключає можливість їх розгляду, у випадку їх роз'єднання. Тобто роз'єднання позовних вимог з їх подальшим розглядом за правилами адміністративного судочинства в даному випадку є неможливим, у зв'язку із непідсудністю частини з них.

З огляду на зміст та юридичну природу обставин, описаних у позовній заяві, суд приходить до висновку, що процесуальні правила Кодексу адміністративного судочинства України не передбачають можливості розгляду Шостим апеляційним адміністративним судом як судом першої інстанції позовів, в яких об'єднано вимоги, що належить розглядати в порядку різного судочинства.

Подібний за змістом висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 9901/3/17, а також в ухвалі судді Великої Палати Верховного Суду від 24.05.2018 у провадженні № 11-597за18.

Згідно частини п'ятої ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 6 частини четвертої ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки позовна заява подана без урахування правил об'єднання позовних вимог, остання підлягає поверненню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 20, 21, 22, 29, 160, 169, 172, 241, 243, 248, 256, 273, 278 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії, Печерського районного суду м. Києва, Генеральної прокуратури України, треті особи - Кандидат на пост Президента України ОСОБА_3, Кандидат на пост Президента України ОСОБА_4, про визнання рішень, дій, бездіяльності протиправними, визнання голосування недійсним, зобов'язання призначити повторне голосування - повернути особі, яка її подала.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у дводенний строк у порядку, встановленому ч. 2 ст. 278 КАС України.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова

Головуючий суддя Кучма Андрій Юрійович

Судді: Бєлова Людмила Василівна

Аліменко Володимир Олександрович