Справа № 560/3696/18
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3696/18

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

04 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому, з врахування уточнень, просив:

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на відставку період проходження строкової військової служби у Збройних силах СРСР з 26.04.1977 по 15.04.1979, що становить 1 рік 11 місяців 20 днів; половину періоду навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1980 по 27.06.1984, що становить 1 рік 10 місяців 29 днів;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 на підставі довідки ТУ ДСА у Хмельницькій області від 13.08.2018 №224 в розмірі 88 % суддівської винагороди судді Полонського районного суду Хмельницької області з 01.01.2018 з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року позов задоволено:

1) зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи судді, що дає право на відставку:

- період проходження строкової військової служби у Збройних силах СРСР з 26.04.1977 по 15.04.1979, що становить 1 рік 11 місяців 20 днів;

- половину періоду навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1980 по 27.06.1984, що становить 1 рік 10 місяців 29 днів.

2) зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_2 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області від 13.08.2018 №224 в розмірі 88% суддівської винагороди судді Полонського районного суду Хмельницької області з 01.01.2018 з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Виходячи з приписів п.п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач у період з 26.04.1977 по 15.04.1979 проходив службу у Радянській Армії та в період з 1980 по 1984 навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського. Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 26.06.1984 ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію юриста.

Згідно постанови Верховної Ради України від 23.12.2004 №2296-4 "Про звільнення суддів" та наказу голови Полонського районного суду Хмельницької області від 18.01.2005 №2 ОСОБА_2 був звільнений з посади судді Полонського районного суду Хмельницької області у зв'язку з поданням заяви про відставку та йому призначено до виплати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 88% заробітної плати.

Постановою Полонського районного суду від 29.10.2008 визнано незаконним зменшення розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 здійснене з 01.03.2007 УПФУ у Полонському районі та зобов'язано ТУ ДСА в Хмельницькій області видати та направити в УПФУ у Полонському районі розрахунок стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання щодо судді у відставці ОСОБА_2, в який включити період роботи позивача на посаді стажистом на посаді помічника прокурора м.Ужгорода та Рахівського району Закарпатської області з 01.08.1984 по 22.04.1985 роботи позивача стажистом на посаді помічника прокурора м. Ужгорода і Рахівського району Закарпатської області і виплачувати довічне грошове утримання в розмірі з врахуванням вказаного періоду стажу починаючи з дня набрання цією постановою законної сили. Разом з тим, зобов'язавно УПФУ у Полонському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_2 починаючи з 01.03.2007 по день набрання цією постановою законної сили різницю суми невиплаченого довічного грошового утримання у зв'язку з не урахуванням згаданого періоду стажу.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2009 постанову Полонського районного суду від 28.10.2008 скасовано і в позові відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 24.03.2011 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2009 скасовано і залишено в силі постанову Полонського районного суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.05.2009, яка залишена без змін Львівським апеляційним адміністративним судом 25.11.2009 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2013 зобов'язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та у разі зміни заробітної палати судді Полонського районного суду проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. (справа № 2а-2569/09/2270/11).

Постановою Полонського районного суду від 06.07.2012, залишеною без змін Вінницьким апеляційним адміністративним судом та ухвалою Вищого адміністративного суду від 11.09.2014, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2012 в розмірі 88% заробітної плати судді Полонського районного суду.

Постановою Полонського районного суду від 17.08.2012 залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.2013 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 02.07.2015, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.07.2012 з врахуванням виплачених сум.

Постановою Полонського районного суду від 27.12.2013 залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 позовні вимоги задоволено з 01.12.2013 і зобов'язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% суддівської винагороди судді Полонського районного суду та в разі зміни суддівської винагороди судді Полонського районного суду здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. (справа № 681/2506/13-а).

В подальшому, 14.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного утримання судді у відставці в зв'язку з набранням чинності Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 та надав довідку ТУ ДСА в Хмельницькій області від 13.08.2018 №224.

Листом від 25.09.2018 відповідач повідомив позивачу, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснено з 01.08.2018 в розмірі 80% розміру суддівської винагороди судді Полонського районного суду, оскільки правових підстав для здійснення зазначеного перерахунку з 01.01.2018 не має, так як Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 набрав чинності з 01.08.2018.

Крім того, листом від 13.11.2018 відповідач повідомив позивачу про те, що перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання з 88% до 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді здійснено з тієї підстави, що стаж на посаді судді Бабчука В.В. становить 20 років 5 місяців 15 днів, а період проходження строкової військової служби у Збройних силах СРСР з 26.04.1977 по 15.04.1979, що становить 1 рік 11 місяців 20 днів та половину періоду навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1980 по 27.06.1984, що становить 1 рік 10 місяців 29 днів із розрахунку стажу судді, який дає право на відставку виключено. Відтак розмір щомісячного довічного грошового утримання зменшено на 80% суддівської винагороди судді відповідного суду.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить не менше 10 років, до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується також період проходження строкової військової служби та половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі.

Також, суд першої інстанції зазначив, що з 01.01.2018 посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн., а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, на час виходу позивача у відставку (18.01.2005) діяв Закон України "Про статус суддів" №2862-ХІІ від 15.12.1992 (далі - Закон № 2862-XII, який діяв на час роботи позивача на посаді судді.

Згідно ч.4 ст.43 Закону №2862-ХІІ визначено, що судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Слід зазначити, що після Закону №2862-ХІІ було прийнято Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 (далі - Закон № 2453-VI).

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI, в редакції чинній до 28 березня 2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Також, відповідно до абз.2 ст.1 Указу Президента України № 584/95 від 10.07.1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, з наведеного вбачається, що законодавством, яке діяло на момент призначення (обрання) позивача суддею та в період роботи позивача на посаді судді, передбачалось право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що зарахування іншої діяльності до стажу роботи на посаді судді ні Законом України "Про статус суддів" №2862-ХІІ від 15.12.1992, ні Законом України «Про судоустрій та статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 не передбачено, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки як зазначалось вище, законодавством, що діяло на день набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено зарахування періоду проходження строкової військової служби та половини строку навчання до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, оскільки він був обраний на посаду до набрання чинності цим Законом.

Крім того, слід зазначити, що відповідачем не враховано приписи пункту 11 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI), згідно з яким судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про зарахування позивачу до стажу роботи судді, що дає право на відставку періоду проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 26.04.1997 по 15.04.1979 та половини строку навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1980 по 27.06.1984.

Крім того, листом від 13.11.2018 відповідач повідомив позивачу про те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 88% до 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді здійснено з тієї підстави, що стаж на посаді судді Бабчука В.В. становить 20 років 5 місяців 15 днів, а період проходження строкової військової служби у Збройних силах СРСР з 26.04.1977 по 15.04.1979, що становить 1 рік 11 місяців 20 днів та половину періоду навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1980 по 27.06.1984, що становить 1 рік 10 місяців 29 днів із розрахунку стажу судді, який дає право на відставку виключено.

Відповідно до ч.3 ст.141 Закону № 2453-VI (у редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що доводи відповідача щодо правомірності дій пенсійного органу у зменшенні розміру утримання з 88% до 80% є необгрунтованими, оскільки як встановлено вище, відповідач при визначенні розміру довічного грошового утримання безпідставно не врахував до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби та половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі.

Таким чином, оскільки крім стажу роботи на посаді судді 20 років 5 місяців 15 днів стажу, позивачу у стаж роботи, який дає право на отримання довічного грошового утримання повинен зараховуватися період, який складається з періоду проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 26.04.1997 по 15.04.1979, половини строку навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1980 по 27.06.1984, тому розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача повинен складати 88% його суддівської винагороди, а дії відповідача про перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80% його суддівської винагороди є неправомірними.

Разом з тим, щодо відмови пенсійного органу в перерахунку ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни грошового утримання судді з 01.01.2018, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

02 червня 2016 року прийнято Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року.

У відповідності до п.23,25 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 передбачено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010.

Право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 % суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що у питаннях визначення розмірів суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, зберігають чинність норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI.

Крім того, згідно з п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 в редакції до 22.07.2018 визначено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1 600 грн.

Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» № 2415-VIII від 15.05.2018, що набрав чинності з 22.07.2018, внесено зміни до Закону №1774-VIII, абз.2 п.3 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону викладено в наступній редакції: «До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини, вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017 року».

Тобто внесеними Законом № 2415-VIII змінами до Закону №1774-VIII чітко встановлено, що саме з 01.01.2017 для визначення розміру посадових окладів застосовується нова розрахункова величина - прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений станом на 1 січня календарного року.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно з 01.01.2017 року - 1 600 грн., а з 01.01.2018 року - 1762 грн.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що враховуючи зміну розміру прожитого мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 (1 762 грн.), з якого розраховується розмір посадового окладу, зміна розміру грошового забезпечення судді, який працює на відповідній посаді, відбулася саме з 01.01.2018, що є підставою для проведення позивачу перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з зазначеної дати.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Хмельницькій області від 13.08.2018 №224 в розмірі 88% суддівської винагороди судді Полонського районного суду Хмельницької області з 01.01.2018 з урахуванням виплачених сум.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Загороднюк А.Г. Драчук Т. О.