Справа № 520/9336/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 березня 2019 р. № 520/9336/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Самігулліної К.В.

представника позивача - Пелецького В.О. (довіреність №17 від 15.01.2018)

представника відповідача - Гончаренко А.С. (довіреність №09-05/2742 від 15.03.2019),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Куряжський домобудівельний комплекс" (вул.Кільцева, буд.41, смт.Пісочин, Харківський район, Харківська область, 62418, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40,м. Харків,61002, ) про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Куряжський домобудівельний комплекс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1461/291/АВ/НД/МГ-ФС від 05.10.2018р. про накладення на Приватне акціонерне товариство "Куряжський домобудівельний комплекс" штрафу у розмірі 148920,00 грн.

В обґрунтування поданого позову позивач зазначає, що вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що порушує його права та законні інтереси. Зокрема, позивач вказує, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1461/291/АВ/НД/МГ-ФС від 05.10.2018р. прийнята без урахування усіх обставин, які мали значення при її винесенні, передчасно, тобто до прийняття рішення по суті скарги на відповідний припис, а також з недопустимими порушеннями вимог щодо форми постанови, відповідно є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 29.10.2018 року відкрито провадження по справі, та призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 29.01.2019 року продовжено строк підготовчого провадження по справі.

Ухвалою суду від 27.03.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача - Пелецький В.О. (довіреність №17 від 15.01.2018), заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви та наданих суду пояснень.

Відповідач позов не визнав, згідно наданого до суду відзиву (а.с.59-64) та заперечень (а.с.121-124) пояснив, що під час проведення інспекційного відвідування були встановлені порушення частини 1 статті 53 КЗпП України, статті 29 КЗпП України, статті 61 КЗпП України, частини 2 статті 30 Закону України "Про оплату праці" №108 та частини 1, 2 статті 37 КЗпП України, а саме оплата за роботу у святкові і неробочі дні не проводиться у подвійному розмірі. Крім того, відповідач зазначає, що заяви працівників щодо надання іншого дня відпочинку за роботу у святкові дні, на які посилається позивач, були надані виключно як додаток до адміністративного позову. Під час проведення інспекційного відвідування, під час складання скарг на акт та припис, а також слухання справи про накладання штрафу, позивачем такі заяви надані не були.

В судовому засіданні представник відповідача - Гончаренко А.С. (довіреність №09-05/2742 від 15.03.2019), позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, заслухавши пояснення учасників процесу, які прибули до суду, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Фактичні обставини справи, встановлені судом, полягають у наступному.

Інспекторами праці - співробітниками Головного управління Держпраці у Харківській області у період з 17.08.2018р. по 06.09.2018р. здійснено інспекційне відвідування об'єктів будівництва Приватного акціонерного товариства "Куряжський домобудівельний комплекс" з метою проведення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Підставою для проведення інспекційного заходу є наказ від 16.08.2018р. №01.01-07/1159 (а.с. 66-67), направлення на проведення інспекційного відвідування №01.01-94/02.03/02170 від 16.08.2018р. (а.с. 68-69). Зазначений вище наказ видано на підставі п.5.3 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин).

Під час проведення інспекційного відвідування суб'єкту господарювання було запропоновано надати інспекторам праці до кінця строку інспекційного відвідування, документи, ведення яких передбачено чинним законодавством.

Не отримавши жодних документів від позивача, інспектором праці Миргородом С.О., 30.08.2018 було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК1461/291/НД (а.с.70-71) та вимога про надання документів №ХК1461/291/ПД. (а.с.72-73).

Проведення інспекційного відвідування було зупинено актом про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК1461/291/НД від 30.08.2018 строком до 06.09.2018.

Отримавши необхідні документи, контролюючим органом складено акт інспекційного завідування №ХК1461/291/НД/АВ від 06.09.2018 року відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, висновками якого зафіксовано порушення вимог законодавства про працю (а.с.14-23), а саме:

- частини 1 статті 53 КЗпП України, тривалість роботи напередодні святкових і неробочих днів не скорочена на 1 годину;

- статті 29 КЗпП України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власником або уповноваженим ним органом стосовно працівників не поінформовано під розписку про умови праці, наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих факторів;

- статті 61 КЗпП України, підсумований облік робочого часу запроваджено без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації;

- частини 2 статті 30 Закону України "Про оплату праці" №108, роботодавцем не забезпечено бухгалтерський облік витрат на оплату праці;

- частини 1, 2 статті 37 КЗпП України, а саме оплата за роботу у святкові і неробочі дні не проводиться у подвійному розмірі. (а.с.20-21).

Для усунення недоліків, виявлених в ході перевірки, контролюючим органом складено приписи про усунення виявлених порушень №ХК1461/291/НД/АВ/П від 06.09.2018р. (а.с.26-27), №ХК1461/291/АВ/2П від 06.09.2018р. (а.с.24-25), №ХК1461/291/НД/АВ/ЗП від 06.09.2018р. (а.с.28-29).

Не погодившись з викладеною у акті інформацією та прийнятими та його підставі приписами про усунення порушень, позивач надіслав на адресу відповідача зауваження до акту інспекційного відвідування №899 від 13.09.2018р. (а.с.30-32) та скаргу на припис №ХК1461/291/НД/АВ/П від 06.09.2018р. (вих.№905 від 19.09.18р.), скаргу на припис №ХК1461/291/АВ/2П від 06.09.2018р. (вих.№911 від 19.09.18р.) та скаргу на припис №ХК1461/291/НД/АВ/ЗП від 06.09.2018р. (вих.№906 від 19.09.18р.). (а.с.30-39).

Відповідач до теперішнього часу надані позивачем скарги не розглянув та відповід на них не надав.

Натомість, 28.09.2018 року позивач отримав в електронному вигляді повідомлення Головного управління Держпраці у Харківській області про розгляд справи про накладення штрафу (вих.№0325/1 від 27.09.2018р.), в якому відповідач повідомив, що розгляд справи відбудеться 05.10.2018р. о 12:00 год. (а.с.40)

За результатами розгляду справи про накладення штрафу Головним управлінням Держпраці у Харківській області прийнято постанову про накладення штрафу №ХК1461/291/АВ/НД/МГ-ФС від 05.10.2018р., якою на Приватне акціонерне товариство "Куряжський домобудівельний комплекс" накладено штраф у розмірі 148920,00 грн. (сто сорок вісім тисяч дев'ятсот двадцять грн. 00 коп.) на підставі абз.4 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України. (а.с.41-43).

Вищевказана постанова вручено особисто під підпис директору ПАТ "Куряжський домобудівельний комплекс" Легейді О.П.

Вважаючи, що постанова про накладення штрафу №ХК1461/291/АВ/НД/МГ-ФС від 05.10.2018р. прийнята необґрунтовано, без урахування усіх обставин, які мали значення при її винесенні, передчасно, до прийняття рішення по суті скарги на відповідний припис, а також з недопустимими порушеннями вимог щодо форми постанови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Правове регулювання спірних відносин полягає в наступному.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р "Питання Державної служби з питань праці" на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №96 (далі - Положення).

Відповідно до п.1 вказаного Положення Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 22.06.2017 року №75 (далі - Положення), Головне управління Держпраці у Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення, Головне управління Держпраці у Харківській області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017р. №295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Порядок №295).

Відповідно до п. 2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Щодо посилань позивача на те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу прийнята передчасно, суд зазначає наступне:

В позовній заяві позивач зазначає, що станом на винесення оскаржуваної постанови відповідь на скаргу позивача на припис №ХК1461/291/НД/АВ/ЗП від 06.09.2018р. не надходила. Отже, постанова про накладення штрафу прийнята передчасно, що полягає у винесенні постанови до прийняття по суті скарги на відповідний припис.

Так, відповідно п.23, 24 Порядку №295: припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування. Припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Відповідно п.29, 30 Порядку №295, заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування. Припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці.

Частиною другою статті 265 КЗпП України передбачена відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, за порушення вимог законодавства про працю.

Так, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі, зокрема, недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; недотримання встановлених законом гарантій та: пільг працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України "Про військовий обов'язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмір: мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацам другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

При цьому, зазначені штрафи є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи зазначені у частині другій статті 265 КЗпП України, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 передбачено, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками.

Згідно з положеннями зазначеного вище пункту штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громадами.

У зв'язку з виявленими в ході інспекційного відвідування порушеннями вимог законодавства про працю, заступником начальника Головного Управління Держпраці у Харківській області Петренко О.М. 05.10.2018р. винесено постанову про накладення штрафу №ХК1461/291/АВ/НД/МГ-ФС, якою на позивача накладено штраф в розмірі 148920,00 грн. (а.с.41-43).

Також слід зазначити, що відповідно ч. 4 ст.2 Закону України "Про засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", заходи контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Так, ч. 5 вказаної статті передбачено, що зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм, вбачається, що всі інші норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не поширюються на відносини, які виникають під час здійснення заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, в тому числі, і положення ч.11 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07.08.2017 (справа №809/438/17).

З урахуванням викладеного, суд вважає позицію позивача щодо передчасності прийняття постанови не обґрунтованою, оскільки, якщо в ході проведення перевірки контролюючим органом виявлено порушення законодавство про працю, начальник такого контролюючого органу або його заступник можуть в рамках виконання своїх обов'язки щодо здійснення контролю за дотриманням законодавства про працю притягнути відповідальну особу- порушника до відповідальності, в незалежності від того чи був виконаний припис про усунення порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.03.2018 по справі №697/2073/17 та від 28.02.2018 по справі №818/584/17.

Як вже було зазначено, під час проведення інспекційного відвідування були встановлені порушення частини 1 статті 53 КЗпП України, статті 29 КЗпП України, статті 61 КЗпП України, частини 2 статті 30 Закону України "Про оплату праці" №108 та частини 1, 2 статті 37 КЗпП України, а саме оплата за роботу у святкові і неробочі дні не проводиться у подвійному розмірі. Разом з тим, позивач оскаржує лише постанову №ХК1461/291/АВ/НД/МГ-ФС від 05.10.2018 про накладення штрафу за недотримання ч.1 та 2 статті 107 КЗпП.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно опису виявлених порушень, оплата за роботу у святкові і неробочі дні на підприємстві не проводиться у подвійному розмірі. Дослідженням наданих для перевірки табелів обліку використання робочого часу (які наявні в матеріалах справи - а.с.75-78), встановлено, що працівники, які задіяні на будівництві об'єктів, працювали у святкові дні: ОСОБА_6 відпрацював 28.05.2018р. 11 годин; ОСОБА_7 відпрацював 08.03.2018р. 11 годин; ОСОБА_8 відпрацював 08.03.2018р., 08.04.2018р., 01.05.2018р., 09.05.2018р. по 11 годин; ОСОБА_9 відпрацював 28.06.2018р. 11 годин. Однак, перевіркою встановлено, що зазначеним працівникам було нараховано заробітну плату за відпрацьований час, виходячи із тарифної ставки та відпрацьованого ними часу, та "приробіток".

На вимогу перевіряючого органу позивачем надано розшифровку нарахування заробітної плати за період січень-липень 2018р., з якої встановлено, що працівнику ОСОБА_9 загалом нараховано 11000,00 грн. за червень 2018р. (в тому числі заробітна плата за відпрацьований час - 2871,00 грн. та приробіток - 8129,00 грн., в тому числі - 344,52 грн. доплати за шкідливі умови праці).

Інформації щодо нарахування працівнику ОСОБА_9 заробітної плати за його роботу у святковий день 28.06.2018р. у вказаній відомості відсутні, заробітна плата за роботу у святковий день не нарахована. Аналогічне порушення встановлено і при перевірці питання нарахування заробітної плати працівникам АТ "КДБК" ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 Отже, підприємством в порушення ч.1 та 2 ст.107 КЗпП України оплату роботи у святкові дні у подвійному розмірі вказаним працівникам проведено не було.

Статтею 12 Закону України "Про оплату праці" визначено, що норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижче оплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Відповідно до листа Мінсоцполітики від 09.12.2014р. №922/13/155-14, робота у святкові та неробочі дні (стаття 73 КЗпП України) підлягає компенсації відповідно до статті 107 КЗпП України. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Представником позивача до матеріалів справи надано заяви працівників підприємства про надання відгулу за раніше відпрацьований час у святкові дні (а.с.48-54) та розпорядження голови правління ПАТ "КДБК" про надання працівникам ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інших днів відпочинку взамін відпрацьованих святкових днів (а.с.108-112).

Суд зауважує, що жоден працівник ПАТ "Куряжський домобудівельний комплекс" не звертався зі скаргою, а ні в органи управління праці, а ні з позовною заявою до суду стосовно оскарження рішення роботодавця щодо надання вихідного дня замість відпрацьованого святкового та неробочого дня. Крім того, роботодавцем враховано всі побажання працівників щодо вибору між оплатою за відпрацьовані святкові та неробочі дні та наданням вихідного дня.

Перевіряючи оскаржувану в даній справі постанову про накладення штрафу відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, суд зазначає, що відповідно до пункту 29 наведеного вище Порядку № 295 заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень в ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що в даній справі було дотримано.

В зв'язку з наведеним суд враховує, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій при прийнятті постанови про накладення штрафу, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Куряжський домобудівельний комплекс" до Головного управління Держпраці у Харківській області про скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК1461/291/АВ/НД/МГ-ФС від 05.10.2018р. про накладення штрафу на Приватне акціонерне товариство "Куряжський домобудівельний комплекс" у розмірі 148920,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 05 квітня 2019 року.

Суддя Панченко О.В.