Справа № 761/42710/18
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/112/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

У вимогах позивач просить: визнати дії адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) протиправними та скасувати постанову №2074 від 22.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, винесену за ст.183 КУпАП у вигляді штрафу; закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що 22.10.2018 року адміністративна комісія при виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) винесла оспорювану постанову №2074 за якою накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Як зазначає позивач, його притягнули до адміністративної відповідальності за те що 04.09.2018 року о 13.40 він здійснив ніби-то завідомо неправдивий виклик поліції за адресою: м.Українка, вул.Енергетиків поряд з будинком №12, чим порушив ст.183 КУпАП.

Позивач із вказаною постановою не погоджується на тій підставі, що виклик не був завідомо неправдивим так як йому стало відомо, що дружина, яка проживає за вказаною адресою залишила дитину (не було відомо з ким) та поїхала відпочивати на море. Позивач зазначає, що у нього були всі підстави для побоювання за життя дитини та виклику поліції, враховуючи попереднє ставлення дружини до дитини, а також враховуючи що на його неодноразові дзвінки в квартиру за даною адресою двері ніхто не відчиняв.

Також позивач зазначає, що постанова винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо процедури її складання та змісту. При її винесенні не були враховані його пояснення та відмовлено в допиті свідка. Не взято до уваги, що працівниками поліції не відібрані пояснення у матері дружини щодо відсутності дружини, причина по яких мати дружини, яка була вдома не відчинила двері на дзвінок.

До матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем правопорушення.

Так як справа розглядалась в порядку спрощеного провадження сторони в судове засідання не викликались.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копії матеріалів позовної заяви з додатками відповідач отримав лише 14.01.2019 року.

Від відповідача 28.01.2019 року надійшов відзив на заявлені вимоги в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що за обставин за яких позивач викликав працівників поліції потрібно було викликати працівників служби у справах дітей. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в поясненнях зазначив «Згоден» та завірив даний запис власним підписом. Інших пояснень, заперечень, копій звернень до органів опіки та піклування, які підтверджують зазначені в позові підстави виклику поліції, позивач не надав ні під час складання протоколу, ні на засіданні Адміністративної комісії під час розгляду справи. Твердження позивача щодо відмови в задоволенні клопотання про допит свідка не відповідає дійсності, так як на засіданні комісії він не заявляв таке клопотання. При вирішенні протоколу були з'ясовані всі обставини, оцінені всі надані докази, особисті пояснення ОСОБА_1 Постанова про накладення адміністративного стягнення винесена відповідно до вимог статті 283 КУпАП згідно з якою дані про свідків та докази вчинення правопорушенні в ній не зазначаються. А тому відповідач зазначає, що він діяв в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Від сторін не надходило клопотання про слухання справи з викликом сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог за наступних підстав.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 61 Конституції України визначає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Судом встановлено, що 04.09.2018 року ДОП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ГП 591954 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому зазначено, що ОСОБА_1 04.09.2018 року о 13 год. 40 хв., перебуваючи в м.Українка поряд з будинком 12 по вул.Енергетиків допустив завідомо хибний виклик поліції, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183 КУпАП.

В поясненнях, які надані ОСОБА_1 по суті порушення зазначено «Згоден».

Зазначений протокол було направлено до розгляду до адміністративної комісії Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації.

Листом від 18.09.2018 року Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація направила вказаний протокол за належністю до адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Адміністративна комісія при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) викликала ОСОБА_1 для розгляду вказаного протоколу на 15.00 год. 22.10.2018 року.

Вказане повідомлення ОСОБА_1 отримав.

З протоколу засідання адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 був присутній на розгляді протоколу, надав особисті пояснення. Про заявлення будь-яких клопотань в протоколі не зазначено.

Також позивач не надав суду доказів, що він в письмовому вигляді подавав клопотання про допит свідків.

Постановою №2074 від 22.10.2018 року адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) ОСОБА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст.183 КУпАП - 04.09.2018 року о 13.40 здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції за адресою: м.Українка, вул.Енергетиків поряд з буд.12, накладено штраф у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 грн.

Проте як вбачається з позовної заяви, позивач заперечує факт порушення статті 183 КУпАП.

Стаття 183 КУпАП передбачає відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Громадський порядок - система суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об'єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Суб'єктом правопорушення може бути особа, якій виповнилося 16 років.

Згідно з положеннями статті 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини

Цей Порядок визначає механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини.

Органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об'єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім'ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей.

Органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов'язану із захистом прав дитини, з дотриманням таких принципів:

забезпечення найкращих інтересів дитини;

недопущення дискримінації дітей;

конфіденційності інформації про дитину.

Безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об'єднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей).

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

В позовній заяві позивач зазначає, що він не порушував положення статті 183 КУпАП так як виклик поліції був обгрунтований побоюваннями за життя та здоров'я дитини так як мати дитини неналежним чином виконує обов'язки щодо дитини (під час грудного вигодовування дитини зловживає алкогольними напоями, залишає дитину з бабусею).

Позивач не надав суду копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу чи свідоцтва про народження дитини.

Водночас на підтвердження вказаних обставин надав суду копію витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Обухівської районної державної адміністрації від 02.08.2018 року з якого вбачається, що на комісії розглядалось звернення ОСОБА_1 щодо визначення порядку участі у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З протоколу вбачається, що на засіданні комісії ОСОБА_1 вказував, що матір його дитини безвідповідально на його думку ставиться до виконання нею материнських обов'язків. Неодноразово він спостерігав, що їх сина вона залишала, а сама йшла спілкуватися з друзями. Йому не було відомо з ким в цей час була дитина, більш за все що з бабусею. Також ОСОБА_1 наполіг, що ОСОБА_3 (мати дитини) вживає алкогольні напої та годує дитину груддю.

Водночас ОСОБА_3 пояснила, що її чоловік поводить себе вкрай агресивно, тому вона турбується за своє життя та здоров'я дитини. А його звинувачення стосовно вживання алкоголю спростувала та вважає їх абсурдними. За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 було визначеного дні та години для спілкування з дитиною.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 під час розгляду адмінкомісією протоколу не заявляв будь-яких клопотань, його власні пояснення не підтверджені жодним доказом.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

А тому враховуючи, що ОСОБА_1 під час складання протоколу визнав свою вину в порушенні статті 183 КУпАП, під час розгляду справи не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, викладених в позові, як підставу для виклику працівників поліції, тобто судом не встановлено, що дійсно ОСОБА_1 мав необхідність викликати працівників поліції, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 183, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання його копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула