Справа № 826/10184/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

05 квітня 2019 року № 826/10184/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

третя особа: Київський міський військовий комісаріат

про визнання протиправним та скасування рішення в частині 22 № 44 від 05.04.2018, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати пункт 22 протоколу № 44 від 04.05.2018 року засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, про відмову у призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 ; зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, згідно із Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) та постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. (далі Постанова № 975) Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2018 залишено позовну заяву без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 14.04.1984 року по 15.06.1986 року він проходив військову службу у Збройних Силах колишнього СРСР. З 05.08.1984 року по 15.06.1986 року приймав участь у бойових діях в Республіці Афганістан у складі військової частини ПП 24785. З 23.02.1996 року позивач має статус учасника бойових дій. 30.08.2016 позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності строком до 01.09.2018. Оскільки на момент встановлення ІІІ групи інвалідності одноразова грошова допомоги по інвалідності внаслідок поранення при проходження військової служби позивачу не виплачувалась, 06.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського міського військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, як особі, яка отримала інвалідність внаслідок поранення при проходженні військової служби, однак листом від 06.06.2017 року відповідач зазначив, що для оформлення документів, які подані до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, до заяви необхідно додатково надати довідку, яка підтверджує множинні вогнепальні осколкові поранення голови та кінцівок.

Таку протиправність дій Київського міського військового комісаріату позивач оскаржив до Шевченківського районного суду м. Києва.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправною вимогу ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо додаткового надання довідки про обставини поранення, яка міститься в листі від 06.06.2017 року № ВСЗ/986/1; визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпоряднику бюджетних коштів висновку про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975; зобов`язано Київський міський військовий комісаріат подати висновок та документи розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975.

Зазначене рішення суду виконано ІНФОРМАЦІЯ_2 в повному обсязі.

04.05.2018 комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, компенсаційних сум прийняла відносно позивача рішення про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги, оформлене витягом з протоколу цієї комісії( в частині пункту 22) № 4 від 04.05.2018, мотивуючи таке рішення тим, що позивачем не подано документ, що свідчить про причини та обставини травми, який передбачений пунктом 11 Порядку.

На думку позивача, таке рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки з наданих документів встановлено, що причиною захворювання є виконання ним обов`язків військової служби. Відтак, позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги як інвалід ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. У зв`язку з цим, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву Міністерство оборони України зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або ненавмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Також у відзиві зазначається, що позивач не має права на виплату одноразової допомоги, оскільки інвалідність йому встановлена більше ніж через три місяці після звільнення із строкової служби. Окрім того, позиція відповідача така, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручання у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами положень визначених ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2018 Київський міський військовий комісаріат залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

У поданих до суду письмових поясненнях від 04.10.2018 Київський міський військовий комісаріат просить відмовити позивачу у задоволенні даного адміністративного позову, оскільки розглянувши звернення та вивчивши документи ОСОБА_1 дійшов висновку, що для подачі повного пакету документів, відповідно до вимог Постанови № 975, не наданий документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або ненавмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Однак, на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2017 у справі № 761/31348/17 комісаріат було зобов`язано подати висновок та документи розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР у період з 14.04.1984 року по 15.06.1986 року. З 05.08.1984 по 15.06.1986, виконуючи інтернаціональний обов`язок, приймав участь у бойових діях в Республіці Афганістан у складі військової частини ПП 24785, що підтверджується довідкою № 149 від 15.09.2016, виданою Дарницьким районним у місті Києві військовим комісаріатом.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України (далі ЦВЛК МО України) за № 2401 від 31.05.2016 множинне вогнепальне осколкове поранення голови та кінцівок, колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , проявом якого стали рубці шкіри в анатомічних ділянках, зазначених у висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №1300/Ж, виданого 19.05.2016 Київським міським клінічним бюро СМЕ, призвело в подальшому до розвитку наслідків перенесеної контузії у вигляді певних захворювань, що підтверджено військово-обліковими та медичними документами - це поранення, контузія, захворювання, яке, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Згідно з довідкою МСЕК серія АВ № 646014 від 31.08.2016 ОСОБА_1 вперше встановлена III група інвалідності з 30.08.2016 року, у зв`язку з отриманням поранення, контузії, захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

З 30.08.2016 ОСОБА_1 має статус інваліда війни ІІІ групи, про що свідчить відповідне посвідчення.

У відповідності ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

06.06.2017 позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про прийняття документів на виплату одноразової грошової допомоги по інвалідності згідно Постанови № 975.

Листом від 06.06.2017 року №ВСЗ/986/1 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що рішення про наявність підстав для призначення одноразової грошової допомоги та визначення її розміру приймається комісією Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або індивідуальності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, як це передбачено наказом Міністра оборони України від 12.04.2007 №168 Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. Окрім цього, Київський міський військовий комісаріат повідомив позивача, що для оформлення документів, які подаються до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, ОСОБА_1 необхідно до заяви додатково надати довідку, яка підтверджує множинні вогнепальні осколкові поранення голови та кінцівок, (контузія - 1985), як зазначено у витягу з протоколу ЦВЛК від 31.05.2016 №2401. У зв`язку з відсутністю довідки про обставини поранення документи не можуть бути надіслані на комісію до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для розгляду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2017 зобов`язано Київський міський військовий комісаріат подати висновок та документи розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975.

Згідно із п. 22 Витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 44 від 04.05.2018 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки не подано документ, що свідчить про причини та обставини травми, який передбачений пунктом 11 Порядку. Висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 19.05.2016 № 1300/Ж та висновок ЦВЛК МО України від 31.05.2016 № 2401 не є документами, що свідчать про обставини поранення. Висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, які не подано на розгляд комісії.

З таким висновком комісії позивач не погоджується, оскільки вважає, що така відмова порушує його законні права.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; (п. 2 ч. 1 ст.3 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України від Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього СРСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього СРСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік таких держав, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 р. № 63 Про організаційні заходи щодо застосування Закону Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та затвердженому нею Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, бойові дії в Афганістані, під час яких йому надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього СРСР, проходили в період із квітня 1978 р. по грудень 1989 р.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (п.4 ч.2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ).

Згідно із п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 162 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності 3 групи.

За змістом ч. 9 ст. 163 Закону № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який затверджений постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року.

Відповідно до п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно із п.п. 11-13 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно з абз. 2 п. 13 Порядку № 975, розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Аналізуючи відмову Міністерства оборони України у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з не наданням останнім документів, які свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травм або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, суд приходить до наступних висновків.

Абзацом 24 пункту 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років при призначенні пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14 серпня 2014 року № 530, передбачено, що у разі настання інвалідності копія довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - до розпорядника бюджетних коштів подається тільки в тому разі, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно підпункту б пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, встановлюється у разі якщо вони не є наслідком протиправного діяння.

Відповідно до п. 21.21 глави 21 розділу ІІ Положення про військово - лікарську експертизу у збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 р. № 402 (далі Положення № 402), за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі).

Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн, посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).

Відповідно до пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

в) Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення;

г) Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 Про організаційні заходи щодо застосування Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Разом з тим, абзацом 6 пункту 11 Порядку № 975 не передбачено надання якогось конкретного документу, який би підтверджував причини та обставини поранення.

В абзаці 6 пункту 11 Порядку № 975 зазначено про документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Відповідно до п. 21.7 Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).(п. 21.8 положення № 402).

Із цього можна зробити висновок, що рішення ЦВЛК МО України № 2401 від 31.05. 2016, яким встановлено, що отримані позивачем поранення, контузія та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та висновок спеціаліста в галузі СМЕ № 1300/Ж від 19.05. 2016 засвідчили, що в діях позивача відсутні протиправні діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належними документами, що свідчать про причини та обставини поранення, контузії та захворювання.

Проаналізувавши викладену відповідачем у своєму відзиві позицію на рахунок того, що позивач не має права на виплату одноразової допомоги, оскільки інвалідність йому встановлена більше ніж через три місяці після звільнення із строкової служби, суд приходить до наступного.

Пунктом 5 частини 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Наведені норми законодавства України свідчать про те, що право на отримання одноразової грошової допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, незалежно від часу настання інвалідності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 березня 2018 року №276/322/17.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення. Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати згідно вимог ст. 139 263 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним дії Міністерства оборони України (, 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6) та скасувати пункт 22 протоколу № 44 від 04.05.2018 року засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби про відмову у призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Міністерство оборони України (, 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6) призначити та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу, у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, згідно із Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон№ 2011-ХІІ ) та постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. (далі Постанова № 975) Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур