Справа № 826/13106/16
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Костюк Л.О. та Степанюка А.Г.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язати вчинити дії, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.03.2017 року, просили:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо невключення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню про відшкодування коштів відповідно до договорів банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро від 21.01.2015 р. №005-09502-210115, у доларах США від 21.01.2015 р. №004-09502-210115, укладених ОСОБА_2 з ПАТ «Дельта Банк», а також відповідно до договорів банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро від 21.01.2015 р. №009-09502-210115 «Зростаючий», у доларах США від 21.01.2015 р. №010-09502-210115 та в доларах США від 13.02.2015 р. №001-09501-130215, укладених ОСОБА_3 з ПАТ «Дельта Банк»;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно вкладників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яким необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з визначенням розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» (у межах гарантованої суми відшкодування - по 200000 грн.) відповідно до укладених ними правочинів: ОСОБА_2 за договорами банківського вкладу (депозиту) від 21.01.2015 Р. «Зростаючий» у євро №005-09502-210115 та в доларах США №004-09502-210115; ОСОБА_3 за договорами банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» від 21.01.2015 р. у євро №009-09502-210115, у доларах США №010-09502-210115 та у доларах США № 001-09501-130215), укладених між позивачами та ПАТ «Дельта Банк»;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» подати звіт про виконання судового рішення по даній справі впродовж п'яти робочих днів з дня набрання судового рішення законної сили.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що кошти, які відповідно до платіжних доручень в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, в тому числі від 21.01.2015 р. №44695620, від 21.01.2015 р. №44695325, від 13.02.2015 р. №45863225 були внесені на рахунки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є вкладом у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; відповідачем не доведено належними доказами фактів, які б свідчили про наявність обставин, які слугували підставою для визнання нікчемними операцій з перерахування коштів; при здійсненні спірних операцій додаткових переваг чи пільг надання банком кредитору або вкладнику судом не встановлено.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено договори:

- від 21.01.2015 р. №005-09502-210115 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро, предметом якого визначено прийняття на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 коштів в сумі 3.000,00 євро на строк по 04.02.2015 р. включно;

- від 21.01.2015 р. №004-09502-210115 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США, за яким сторони домовились про прийняття на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 коштів у сумі 6.000,00 доларів США на строк по 04.02.2015 року включно.

Відповідно цих договорів: зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами договору. У разі, якщо в день укладення сторонами договору, вкладник не здійснить перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, договір вважається таким, що не був укладений (пункти 1.8); вклад виплачується шляхом зарахування на поточні рахунки НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (пункти 1.10); якщо вкладник за договорами не витребує суму вкладу шляхом надання письмової заяви до закінчення операційного дня відповідного відділення банку останнього дня строку, дія договору вважається продовженою за згодою власника на той же строк на тих же умовах (пункти 1.11).

Згідно з додатковою угодою від 21.01.2015 року №1, укладеною між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 сторони домовились викласти пункт 1.8 договору банківського вкладу від 21.01.2015 р. №005-09502-210115 у новій редакції, за змістом якого зарахування вкладу на рахунок можливе, зокрема, шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента. Виключно для цілей цього договору сторони домовились, що умови пункту 5.11 "Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" до цього договору не застосовуються.

Аналогічна додаткова угода від 21.01.2015 року №1, укладена між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 щодо договору від 21.01.2015 р. №004-09502-210115.

До позову додано:

- виписку ПАТ «Дельта Банк» з 01.01.2015 р. по 01.09.2015 р. по угоді від 21.01.2015 р. №005-09502-210115 про перерахування 21.01.2015 р. суми 3000,00 євро на рахунок вкладника ОСОБА_2 НОМЕР_2;

- виписку ПАТ «Дельта Банк» від 18.11.2015 р. №/1118 за період з 06.01.2015 р. по 08.05.2015 р., відповідно до якої на рахунку НОМЕР_3 обліковувалось 3043,12 євро;

- виписку по угоді від 21.01.2015 р. №004-09502-210115 з 01.01.2015 р. по 01.09.2015 р. щодо перерахування 21.01.2015 р. суми 6000,00 доларів США на рахунок вкладника ОСОБА_2 НОМЕР_1;

- виписку по рахунку від 18.11.2015 р. №/1118 за період з 06.01.2015 р. по 08.05.2015 р., де зазначено про наявність на рахунку НОМЕР_4 суми 4334,37 доларів США.

Крім того, між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договори:

- від 21.01.2015 р. №009-09502-210115 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро про прийняття на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_8 грошових коштів в сумі 1029,00 євро на строк по 04.02.2015 р. включно;

- від 21.01.2015 р. №010-09502-210115 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США, предметом якого є прийняття на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_9 грошових коштів в сумі 3230,00 доларів США на строк по 04.02.2015 р. включно;

- від 13.02.2015 р. №001-09501-130215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США, предметом якого є прийняття на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_5 грошових коштів в сумі 1700,00 доларів США на строк по 27.02.2015 р. включно.

Договорами передбачено: здійснення зарахування вкладу на рахунок з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами договору. У разі, якщо в день укладення сторонами договору, вкладник не здійснить перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, договір вважається таким, що не був укладений (пункти 1.8); вклад виплачується шляхом зарахування на поточні рахунки НОМЕР_6 та НОМЕР_7 (пункти 1.10); якщо вкладник за договорами не витребує суму вкладу шляхом надання письмової заяви до закінчення операційного дня відповідного відділення банку останнього дня строку, дія договору вважається продовженою за згодою власника на той же строк на тих же умовах (пункти 1.11).

Згідно з додатковою угодою від 21.01.2015 року №1, укладеною між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3, сторони домовились викласти пункт 1.8 договору банківського вкладу від 21.01.2015 р. №009-09502-210115у новій редакції, відповідно до якої зарахування вкладу на рахунок можливе, зокрема, шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента. Виключно для цілей цього договору сторони домовились, що умови пункту 5.11 "Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" до цього договору не застосовуються.

Аналогічні додаткові угоди від 21.01.2015 р. №1 та від 13.02.2015 р. № 1, укладені між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 щодо договорів від 21.01.2015 р. №010-09502-210115 та від 13.02.2015 р. №001-09501-130215.

До позову додано:

- виписку по угоді від 21.01.2015 р. №009-09502-210115 з 21.01.2015 р. про перерахування 21.01.2015 р. суми 1029,00 євро на рахунок вкладника ОСОБА_3 НОМЕР_8;

- виписку від 26.11.2015 р. №/1126 за період з 21.05.2015 р. по 08.05.2015 р., за якою на рахунку НОМЕР_6 знаходилось 1033,17 євро;

- виписку по угоді від 21.01.2015 р. №010-09502-210115 з 21.01.2015 р. про перерахування 21.01.2015 р. суми 3230,00 доларів США на рахунок вкладника ОСОБА_3 НОМЕР_9;

- виписку по угоді від 13.02.2015 р. №001-09501-130215 з 13.02.2015 р. про перерахування 13.02.2015 р. суми 1700,00 доларів США на рахунок вкладника ОСОБА_3 НОМЕР_5;

- виписку від 27.10.2015 р. за період з 01.09.2015 р. по 30.09.2015 р., відповідно до якої на рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_7 знаходилось 4952,01 доларів США.

На підтвердження сплати коштів на рахунки ОСОБА_3 1029,00 євро, 1700,00 доларів США та 3230,00 доларів США додано також платіжні доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності: від 21.01.2015 р. №44695620, від 21.01.2015 р. №44695325, від 13.02.2015 р. №45863225, відповідно до яких ОСОБА_4 здійснив переказ вказаних коштів рахунки ОСОБА_3

Позивач - ОСОБА_2 зверталась до ПАТ «Дельта Банк» з заявами від 18.02.2015 р. про закриття рахунків, відповідно до яких просила закрити вкладний (депозитний)/поточний рахунок НОМЕР_2 відкритий у євро та вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 відкритий у доларах США відповідно до договорів від 21.01.2015 р. №004-09502-210115 та №005-09502-210115 та перерахувати кошти на рахунки НОМЕР_3 та НОМЕР_4.

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_3 також зазначено, що остання зверталась до ПАТ «Дельта Банк» з заявами про закриття рахунків, водночас, докази звернення у матеріалах справи відсутні.

Проте, відповідно до виписок по угодам від 21.01.2015 року №009-09502-210115, №010-095-02-210115 та від 13.02.2015 року №001-09501-130215, кошти за депозитами повернуті 18.02.2015 р. та 27.02.2015 р.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 року №147 строк здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" продовжено до 02.10.2015 року включно.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної наказом від 29.05.2015 р. №408 та витягу з наказу від 16.09.2015 р. №813 застосовано наслідки нікчемності догорів банківського вкладу (депозиту) згідно з додатком, зокрема, до договорів банківського вкладу (депозиту) ОСОБА_2 від 21.01.2015 року №004-09502-210115, від 21.01.2015 року №005-09502-210115 та ОСОБА_3 від 21.01.2015 року №010-09502-210115, від 21.01.2015 року №009-09502-210115, від 13.02.2015 року №001-09501-130215.

Постановою Правління Національного банку України від 02.10.2015 р. №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Дельта Банк», на підставі чого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 р. №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного банку «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного банку "Дельта Банк" Кадирова В.В..

Відповідно до заяв на виплату переказів ОСОБА_3 04.11.2015 року отримано суму відшкодування в розмірі 46429,81 грн., ОСОБА_2 11.11.2015 року - кошти у розмірі 2278,89 грн. Наведені обставини відображені в позовній заяві та не заперечувались відповідачем.

Разом з тим, позивачі, вважаючи незаконною бездіяльність відповідача щодо не включення інформації про гарантовану суму вкладу до списків (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернулись до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У спірних правовідносинах колегія суддів враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), викладені у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15.

Вищевказаним Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України (стаття 1).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладником в розумінні пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Згідно з аналізованими положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають здійснити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38; прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

За змістом вищенаведених норм Закону № 4452-VI, право перевірки правочинів на предмет перевірки виявлення серед них нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, довести суду такі обставини. Тобто самого твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним.

Також, згідно частини 3 статті 36 Закону № 4452-VI є нікчемними правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38, а також у частині 3 статті 36 Закону № 4452-VI.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, врегульовані цивільним законодавством, положення якого не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38, а також у частині 3 статті 36 Закону № 4452-VI. Про це зазначив Верховний Суд у п.41-43 вищезазначеної постанови від 04 липня 2018 року .

У спірному випадку, відповідач вважає нікчемними правочини з перерахування коштів з рахунку іншої фізичної особи, яка є вкладником банку, посилаючись на загальні положення ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, без конкретизації підстав визначених даною нормою.

Крім того, підставами для висновку про нікчемність перерахування коштів вкладників-кредиторів ПАТ «Дельта Банк» на рахунки інших вкладників зазначено постанову Правління Національного банку України від 30.10.2014 р. №692/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних» , відповідно до якої в ПАТ «Дельта Банк» на 180 запроваджувались обмеження, зокрема, було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. За твердженням відповідача, угоди укладені банком з 16.01.2015 р., за якими здійснювалось перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що одночасно є кредиторами банку, надавали фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, відповідно такі договори є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Перерахування коштів на депозитний рахунок особи з іншого рахунку вкладника не відповідало "Правилам банківського обслуговування фізичних осіб у Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", оскільки такі кошти могли вноситись лише особою-вкладником або готівкою через касу. В даному спорі кошти на рахунки позивачів перераховані з рахунків ОСОБА_4, який був кредитором банку.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними в разі укладенням банком правочинів (у тому числі договорів), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Згідно зі статтею 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (частина третя).

Статтею 1062 ЦК України визначено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до статті 388 цього Кодексу.

Подібні положення передбачені пунктом 10.12 «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. №492, за яким кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. На вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.

Як уже зазначалось, між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договори банківського вкладу в іноземній валюті від 21.01.2015 р. №005-09502-210115, від 21.01.2015 р. №004-09502-210115, від 21.01.2015 р. №010-09502-210115, від 21.01.2015 р. №009-09502-210115, від 13.02.2015 р. №001-09501-130215. За умовами цих договорів передбачалось зарахування вкладу на рахунок з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору. Разом з тим, за умовами додаткових угод сторони домовилися викласти вказане положення договорів в новій редакції, відповідно до якої зарахування вкладу на рахунок передбачено також шляхом перерахування коштів з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору.

На час укладення договору банківського вкладу в ПАТ «Дельта Банк» діяли «Правила банківського обслуговування фізичних осіб», затверджені рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» від 20.03.2013 р. (із змінами і доповненнями від 14.01.2015 р.) пунктом 5.11, яких встановлено, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається.

На думку колегії суддів, внесені зміни до договорів вкладу щодо можливості зарахування коштів на рахунок позивача від третіх осіб не суперечить наведеним нормам ЦК України.

Відносно аргументів відповідача про вчинення відповідних договорів після запровадження обмежень постановою Правління Національного банку України від 30.10.2014 р. №692/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії проблемних», то колегія суддів зазначає, що доказів доведення до відома населення, в тому числі і до позивачів постанови від 30.10.2014 р. №692/БТ, яка є банківською таємницею, у порядку, встановленому законом, відповідачем не надано. Крім того, зазначена постанова стосується встановлення вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів, а також не містить прямих заборон, право накладання яких визначені статтею 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Правочини вчинені між ПАТ «Дельта Банк» та позивачами 21.01.2015 р., 13.02.2015 р., тобто до віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 р., водночас, за змістом пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочин уже має бути вчинений неплатоспроможним банком (наприклад, постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.11.2018 справа №821/3571/15-а).

На думку суду, перерахування коштів з одного рахунку на інший є виконанням банком свого обов'язку за договором банківського рахунку. Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється, зокрема, відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків, "Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 р. №22, згідно з пунктом 1.4 Глави 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача. Відтак, доводи представника відповідача про нікчемність перерахування коштів з рахунку особи-кредитора банку на рахунки позивачів є необґрунтованими, оскільки до цих правовідносин, у даному випадку, не можуть бути застосовані положення пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Окрім того, за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у цій же постанові, при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС, оскільки не створює жодних обов'язків для позивача та безпосередньо не порушує прав позивача.

Положення п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону № 4452-VI передбачають складення переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Л.О.Костюк

А.Г.Степанюк

Повний текст рішення виготовлений 02 квітня 2019 року.