Справа № 512/161/18
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 512/161/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Ляшенко Ю.В.,

за участю сторін: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача

Савранської РДА - не з'явився,

представника відповідача

ТОВ «Нива» - не з'явився,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду питання про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до Савранської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива", про визнання частково недійсними рішення загальних зборів уповноважених КСП "Нива" від 25.01.2000 року та розпорядження Савранської районної державної адміністрації №34 від 21.02.2000 року, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до Савранської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива", в якій позивач просив:

визнати частково не дійсним пункт " 3" рішення загальних зборів уповноважених КСП "Нива" Савранського району Одеської області від 25.01.2000 року, "про втрату сили рішення загальних зборів №2 від 30.06.1995 року по видачі земельних сертифікатів працівникам соціальної сфери", в частині видачі ОСОБА_3 сертифікату на земельну частку /пай/ серія НОМЕР_1 виданий 01.10.1996 року на підставі рішення Савранської райдержадміністрації Одеської області №97 від 24.05.1996року;

визнати частково недійсним розпорядження Савранської районної державної адміністрації Одеської області №34 від 21.02.2000 року, в частині видачі ОСОБА_3 сертифікату на право на земельну частку/пай/ серія НОМЕР_1 виданого 01.10.1996 року на підставі розпорядження Савранської райдержадміністрації Одеської області №97 від 24.05.1996 року.

В судовому засіданні 04.04.2019 року судом було поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження по справі з огляду на те, що оскаржуваному рішенню Савранської РДА передує невирішений спір між позивачем та ТОВ «Нива».

В судовому засіданні представник Позивача залишив зазначене питання на розсуд суду.

Представник відповідача Савранської РДА в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ТОВ «Нива» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомив, жодних клопотань не подавав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Дослідивши письмові докази, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Предметом розгляду по даній справі є визнання частково не дійсним пункт " 3" рішення загальних зборів уповноважених КСП "Нива" Савранського району Одеської області від 25.01.2000 року, "про втрату сили рішення загальних зборів №2 від 30.06.1995 року по видачі земельних сертифікатів працівникам соціальної сфери", в частині видачі ОСОБА_3 сертифікату на земельну частку /пай/ серія НОМЕР_1 виданий 01.10.1996 року на підставі рішення Савранської райдержадміністрації Одеської області №97 від 24.05.1996року та визнання частково недійсним розпорядження Савранської районної державної адміністрації Одеської області №34 від 21.02.2000 року, в частині видачі ОСОБА_3 сертифікату на право на земельну частку/пай/ серія НОМЕР_1 виданого 01.10.1996 року на підставі розпорядження Савранської райдержадміністрації Одеської області №97 від 24.05.1996 року.

В свою чергу Розпорядження Савранської РДА № 34/А-2000 від 21.02.2000 року було прийнято на підставі рішення загальних зборів КСП «Нива» від 25.01.2000 року.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.

Згідно з п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями 54 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (щодо принципу інстанційності в системі судів загальної юрисдикції) від 12.07.2011 року № 9-рп/2011 принцип спеціалізації полягає у створенні відповідних спеціалізованих судів для здійснення цивільного, кримінального, адміністративного, господарського судочинства.

Основними ознаками публічно-правових відносин називають: обов'язкову участь у цих відносинах суб'єкта, який наділений публічно-владними повноваженнями; підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень (що проявляється у можливості суб'єкта владних повноважень вирішувати питання про права і обов'язки підпорядкованої особи); імперативність публічно-правових відносин; домінування публічно-правового інтересу у цих відносинах.

Адміністративно-правовий спір має певні ознаки. Такі спори виникають у сфері державного управління, в процесі здійснення органами виконавчої влади своїх управлінських функцій. Для цих спорів характерно особливе становище його суб'єктів (учасників спірного правовідношення). Обов'язковим учасником адміністративно-правового спору є наділений владними повноваженнями орган виконавчої влади, місцевого самоврядування, посадові особи, наділені державно-владними повноваженнями. Адміністративно-правовий спір має особливий предмет, що пов'язано з широтою і різноплановістю діяльності управлінського характеру.

Обов'язковою ознакою позовної форми захисту права в адміністративному суді має бути наявність спору про право публічне, тобто спору про права і обов'язки в публічних правовідносинах.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з цим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин.

Згідно з ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В даному випадку спірні правовідносини виникли на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого можуть бути розв'язані питання пов'язані з правомірність рішення загальних зборів уповноважених КСП "Нива" Савранського району Одеської області від 25.01.2000 року), а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства, оскільки розпорядження Савранської РДА № 34/А-2000 від 21.02.2000 року було прийнято на підставі рішення загальних зборів КСП «Нива» від 25.01.2000 року.

Таким чином, вказаний спір за своєю суттю, характером правовідносин, суб'єктним складом сторін, підставами та предметом позову є приватно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спрямований на захист майнових прав позивача.

Тобто, суд вважає, що даний спір належить до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 150 рішення Європейського суду з прав людини від 21.06.2011 року у справі Фруні проти Словаччини, яке набрало статусу остаточного 27.05.2013 року (Заява № 21722/11), Суд зазначив, що згідно з практикою Суду, метою терміну "встановлений законом" у статті 6 Конвенції є гарантування того, що функціонування судової системи у демократичному суспільстві не залежить від виконавчої влади, а регулюється законом, прийнятим парламентом. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути залишена на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не матимуть певної свободи тлумачення відповідного національного законодавства.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За таких обставин, з урахуванням п.1 ч.1 ст.238 КАС України, суд дійшов висновку, що проводження у справі необхідно закрити.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КАС України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 10, 183, 229, 238, 239, 241, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження по справі №512/161/18 за позовом ОСОБА_3 до Савранської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива", про визнання частково недійсними рішення загальних зборів уповноважених КСП "Нива" від 25.01.2000 року та розпорядження Савранської районної державної адміністрації №34 від 21.02.2000 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.04.2019 року.

Суддя А.А. Радчук

.