Справа № 815/6776/17
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6776/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Салюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просило суд визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України із зменшення реєстраційного ліміту (суми податку, на яку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 23 268 399 грн.; зобов'язати Державну фіскальну службу України вилучити з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» щодо КП «МПРС» запис про дію від 02.11.2017 за документом «override/02.2017» на суму 23 268 399,00 грн.; зобов'язати Державну фіскальну службу України забезпечити реєстрацію податкових накладних КП «МПРС» строк реєстрації яких, з вини ДФС України, минув, без застосування штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у вересні 2017 року з невідомих йому причин у системі електронного адміністрування ПДВ у КП «МПРС» почало виникати від'ємне значення суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Так, згідно витягу з системи електронного адміністрування ПДВ платника податку КП «МПРС» за № 75473 від 07.11.2017, сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних складає «- 21 891 760,00 грн». Тобто реєстраційний ліміт (сума податку, на яку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) було безпідставно зменшено на суму 23 268 399 грн. внаслідок помилкового розрахунку значення ?Перевищ - загальну суму перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка вказується у рядку 6 Витягу щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. У листах від 20.09.2017, від 13.11.2017, від 15.11.2017 до податкових органів різних рівнів КП «МПРС» неодноразово вказувало, що в системі електронного адміністрування ПДВ КП «МПРС» безпідставно зазначається про перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у реєстрі. А у графі «Сума податку, на яку платник податку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» відбувається зміна в сумі з від'ємним значенням із знаком « - » (мінус). При цьому, у графі «Реєстраційні номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни» зазначено «override /02.2017». Станом на 27.11.2017 жодних відповідей та роз'яснень з цього приводу не надано та дієвих заходів збоку ДФС України не здійснено. Таким чином, протягом тривалого часу КП «МПРС» штучно та безпідставно позбавлено можливості реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідач відмовляє позивачу у реєстрації податкових накладних у встановлені законодавством строки в результаті неправомірних дій самого відповідача, пов'язаних із невірним розрахунком реєстраційного ліміту (суми податку, на яку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2018, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.12.2018 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

27.02.2019 зазначена справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду за вх. № 7172/14, і в результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2019 головуючим у справі призначено суддю Завальнюка І.В.

Ухвалою судді від 04.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено засідання на 25.03.2019 о 10:00 год.

21.03.2019 до суду від КП «МПРС» надійшли письмові пояснення з урахуванням висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду по даній справі, та заява про відшкодування витрат, пов'язаних із правничою допомогою адвоката.

Судове засідання 25.03.2019 відкладено на 03.04.2019 о 09:30 год. для надання позивачу часу уточнити позовні вимоги.

26.03.2019 до суду від КП «МПРС» надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України із зменшення реєстраційного ліміту (суми податку), на яку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 23 268 399 грн.; зобов'язати Державну фіскальну службу України вилучити з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» щодо КП «МПРС» запис про дію від 02.11.2017 за документом «override/02.2017» на суму 23 268 399,00 грн. Таким чином, позивачем зменшено розмір позовних вимог та виключено з заявлених позовних вимог вимогу про зобов'язання ДФС України забезпечити реєстрацію податкових накладних КП «МПРС», строк реєстрації яких з вини ДФС України минув, без застосування штрафних санкцій.

03.04.2019 до суду засобами електронного зв'язку від ДФС України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на те, що оскаржувані дії та запис вчинено правомірно, оскільки надані розрахунки коригування платником було помилково відображено у звітності за періоди, в яких виписані податкові накладні, а не в звітному періоді, в якому розрахунки коригування зареєстровані. При цьому Казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» виправлення показників самостійно не проводило.

До суду з'явилися представники позивача, які позовні вимоги із викладених вище підстав підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, КП «МПРС» діє на підставі Постанови КМУ від 24 лютого 2016 №158 «Про відновлення єдиної системи пошуку та рятування на морі», Статуту підприємства та підпорядковано Міністерству інфраструктури України.

КП «МПРС» створене з метою забезпечення сталого функціонування та подальшого розвитку національної системи пошуку і рятування у морському пошуково-рятувальному районі України на виконання публічно-правових функцій держави Україна щодо здійснення операцій з пошуку і рятування людського життя у відкритому морі у відповідності з міжнародними договорами.

Постановою КМУ від 24.02.2016 № 158 «Про відновлення єдиної системи пошуку та рятування на морі» (далі - Постанова № 158), передбачено фінансування заходів з функціонування та розвитку системи пошуку і рятування в морському пошуково-вальному районі шляхом перерахування коштів у розмірі 10 відсотків корабельного збору. Відповідно до підпункту 1 пункту 5 вказаної Постанови № 158 фінансування діяльності КП «МПРС» здійснює державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (далі -ДП «АПМУ»).

11.05.2016 листом від № 1/1/88-16 КП «МПРС» звернулось до ДФС України за податковою консультацією стосовно надання роз'яснення щодо належності (віднесення) коштів, які КП «МПРС» отримує від ДП «АМПУ», до цільового фінансування, а також порядку оподаткування податком на прибуток та ПДВ здійснення ДП «АМПУ» фінансування заходів з функціонування та розвитку системи пошуку і рятування в морському пошуково-рятувальному районі шляхом перерахування коштів у розмірі 10 відсотків корабельного збору КП «МПРС», визначеного постановою КМУ від 24.02.2016 № 158 «Про відновлення єдиної системи пошуку та рятування на морі».

Листом ДФС України від 06.06.2016 № 12374/6/99-99-15-02-02-15 було надано відповідь, що у разі, якщо КП «МПРС» не здійснює для ДП «АМПУ» постачання послуг в рахунок сплати 10 відсотків корабельного збору, то операція з фінансування заходів із забезпечення функціонування та розвитку системи пошуку і рятування в морському пошуково-рятувальному районі шляхом перерахування 10 відсотків корабельного збору на користь КП «МПРС» на підставі Постанови № 158 не є об'єктом оподаткування ПДВ та за такою операцією база оподаткування ПДВ не визначається.

КП «МПРС» не погодилось з таким висновком ДФС України та вважаючи, що вказана операція є об'єктом та базою оподаткування ПДВ, 04.07.2017 звернулось до суду з позовом до ДП «АМПУ» про стягнення сум ПДВ та зобов'язання нараховувати та перераховувати КП «МПРС» 10 % корабельного збору з урахуванням ПДВ.

Рішенням господарського суду м. Києва від 30.08.2016 у задоволенні позову КП «МПРС» відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 910/12596/16 рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу КП «МПРС» без задоволення з огляду на те, що кошти у розмірі 10% корабельного збору, які ДП «АМПУ» перераховує КП «МПРС», є коштами цільового фінансування відповідних заходів з функціонування та розвитку системи пошуку і рятування на морі і не є платою за послуги. Як наслідок, такі кошти не є об'єктом оподаткування ПДВ та податком на прибуток.

Таким чином, до жовтня 2016 року КП «МПРС» не мало однозначної відповіді з питання нарахування податкових зобов'язань з ПДВ на суму коштів, яка надходить від АМПУ, а тому протягом травня-жовтня 2016 року на дату отримання коштів від ДП «АМПУ», КП «МПРС» визнавались податкові зобов'язання із складанням і реєстрацією податкових накладних у ЄРПН. Усього за вищевказаний період КП «МПРС» зареєструвало податкових зобов'язань з ПДВ (сума податку на додану вартість) при надходженні коштів від ДП «АМПУ» на загальну суму 23 268 398,52 грн., оскільки вважало за необхідне, як платник ПДВ-постачальник послуг, дотримуватись вимог Податкового кодексу України щодо оподаткування ПДВ.

Враховуючи висновки постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 910/12596/16 про належність коштів у розмірі 10% корабельного збору, які ДП «АМПУ» перераховує КП «МПРС» до коштів цільового фінансування, КП «МПРС» звернулось до ДП «АМПУ» з листом від 30.11.2016 вих. № 1/6/1126-16 щодо реєстрації коригувань до податкових накладних в порядку ст. 192 ПКУ за період травень-жовтень 2016 року.

Фактична реєстрація коригувань податкових зобов'язань відбулась у лютому 2017 року, а саме:

- РКЕ№ 1 від 01.02.2017року до податкової накладної№1 від 26.05.16 на загальну суму -15 653 484,00 грн., в т.ч. ПДВ- 2 608 914,00 грн.;

- РКЕ № 2 від 01.02.2017 року до податкової накладної №5 від 05.07.16 на загальну суму -22 720 482,17 грн., в т.ч. ПДВ- 3 786 747,03 грн.;

- РКЕ № 3 від 01.02.2016 року до податкової накладної №53 від 28.07.16 на загальну суму -23 711 811,05 грн., в т.ч. ПДВ- 3 951 968,51 грн.;

- РКЕ № 4 від 01.02.2017 року до податкової накладної №26 від 25.08.16 на загальну суму -24 827 306,03 грн., в т.ч. ПДВ- 4 137 884,34 грн.;

- РКЕ № 5 від 01.02.2017 року до податкової накладної №16 від 22.09.16 на загальну суму -26 986 896,97 грн., в т.ч. ПДВ- 4 497 816,16 грн.;

- РКЕ № 6 від 01.02.2017 року до податкової накладної №28 від 25.10.16 на загальну суму -25 710 410,87 грн., в т.ч. ПДВ- 4 285 068,48 грн.

Після реєстрації вищезазначених розрахунків коригування до податкових накладних за період травень-жовтень 2016 у Єдиному реєстрі податкових накладних, КП «МПРС» 16.02.2017-17.02.2017 подано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ до декларацій у зв'язку з виправленнями самостійно виявлених помилок. Вказані розрахунки були прийняті без зауважень органами ДФС України, що підтверджується квитанціями.

21.03.2017 КП «МПРС» звернулось до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області із заявою про повернення надміру зарахованих до бюджету податків на суму 21 714 506 грн. (№ 1/34/442-17).

Згідно роздруківки з електронного кабінету платника податків на офіційному веб-сайті ДФС України від 20.06.2017 (платіж 30 ) за кодом операції «ЮС» 02.06.2017 на електронний рахунок надійшла сума 1 000 000, 00 грн., тобто відбулось часткове повернення коштів за заявою КП «МПРС» про повернення надміру зарахованих до бюджету податків від 21.03.2017 (№ 1/34/442-17).

Також, на електронний рахунок Позивача надійшла сума 1 185 878,00 грн., що підтверджено витягом № 134228 від 13.07.2017, а також витягом № 014575 від 01.08.2017 надійшов залишок суми згідно заяви від 21.03.2017 року (№ 1/34/442-17), а саме 20 503 618, 00 грн.

Таким чином, станом на 01.08.2017 ДФС України відповідно до вимог чинного законодавства повернула на електронний рахунок позивача надміру зарахований до бюджету податок на додану вартість у сумі 21 714 506,00 грн. за період з травня по жовтень 2016. Вказані суми також відповідно до вимог ст. 200-1 ПКУ були перераховані на поточний рахунок платника податків КП «МПРС».

Протягом вересня-листопада 2017 у системі електронного адміністрування ПДВ у КП «МПРС» виникло від'ємне значення суми податку, на яку платник податку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно даних витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ, на запит від 01.09.2017 № 14909 з'ясовано, що сума податку на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних була скоригована на суму повернутих надміру сплачених до бюджету податків, а саме податку на додану вартість у сумі 21 714 506,00 грн.

Так, 18.09.2017 КП «МПРС» подало податкову декларацію з ПДВ за серпень 2017 року, яку було прийнято, що підтверджується квитанцією № 2. У вказаній квитанції зазначено, що на момент подання декларації сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних складає 45927,58 грн.

19.09.2017 згідно витягу з системи електронного адміністрування ПДВ платника податку КП «МПРС» за № 194885 від 19.09.2017 зазначено, що сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних складає «мінус» 561796,42 грн. При цьому, у графі «Реєстраційні номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни зазначено «override /02.2017».

Отже, починаючи з 20.09.2017 за даними системи електронного адміністрування ПДВ КП «МПРС» обліковувалось від'ємне значення щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з позначкою «-» (мінус) 561 796,42 грн.

З метою вирішення зазначеного питання КП «МПРС» листом від 20.09.2017 № 2/34/1650-17 звернулось до ДФС України стосовно надання роз'яснень щодо причин виникнення від'ємного значення суми податку, на яку платник податку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у сумі 561 796,42 грн. з метою усунення порушення прав платника податку КП «МПРС» на реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також уникнення пропущення строків їх реєстрації, встановлених Податковим кодексом України.

Станом на 13.11.2017 відповідей або роз'яснень на лист від 20.09.2017 № 2/34/1650-17 КП «МПРС» не отримано.

07.11.2017 згідно витягу з системи електронного адміністрування ПДВ платника податку КП «МПРС» за № 75473 від 07.11.2017, реєстраційний ліміт (сума податку, на яку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) було зменшено на суму 23 268 399 грн. внаслідок помилкового розрахунку значення перевищено - загальну суму перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка вказується у рядку 6 щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені дії ДФС України протиправними, а позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним.

Правові основи функціонування СЕА ПДВ регулюються статтею 200-1 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) та Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569.

Згідно витягу з системи електронного адміністрування ПДВ КП «МПРС» № 194885 від 19.09.2017, сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, складає мінус 561796,42 грн. При цьому, у графі Реєстраційний номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни зазначено override /02.2017.

Пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПКУ передбачено, що показник ?Перевищ (показник «Override» у витязі з СЕА ПДВ) є складовою формули, за якою обраховується сума податку (далі - реєстраційна сума), на яку платник податку має право зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних (накл).

Показник ?Перевищ відображає загальну суму перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН.

Формування показника ?Перевищ здійснюється автоматично для кожного платника ПДВ за кожний звітний період починаючи з 1 липня 2015 року, тобто враховується звітність з ПДВ починаючи з податкової звітності за липень 2015 року та податкові накладні і розрахунки коригування до них, складені починаючи з 01.07.2015.

Перерахунок показника ?Перевищ здійснюється щоразу при поданні декларації з ПДВ / уточнюючого розрахунку за вказані періоди на дату такого подання та/або реєстрації в ЄРПН податкової накладної / розрахунку коригування, складених за вказані періоди на дату такої реєстрації. При обрахунку позитивного значення вказаного показника на таке значення зменшується реєстраційна сума (накл) такого платника.

Перерахунок показника ?Перевищ здійснюється щоразу при: поданні декларації з ПДВ / уточнюючого розрахунку за вказані періоди на дату такого подання; реєстрації в ЄРПН податкової накладної / розрахунку коригування, складених за вказані періоди на дату такої реєстрації (лист ДФС України № 1402/99-99-19-03-01-18 від 10.07.2015 щодо доопрацювання програмного забезпечення щодо обліку суми податку на додану вартість у розрізі платників податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну / розрахунок коригування в єдиному реєстрі податкових накладних).

Згідно Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569 ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання з податку вважаються погашеними одночасно із збільшенням суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Реєстрі, визначену пунктом 9 цього Порядку.

Таким чином, вказаними положеннями платнику податку надано право на збільшення значення суми для реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, платник податків КП «МПРС» відповідно до вимог ст.192 ПКУ звернулось до ДП «АМПУ» з листом від 30.11.2016 № 1/6/1126-16 щодо реєстрації коригувань до податкових накладних за період травень-жовтень 2016 та у лютому 2017 вказані коригування були належним чином зареєстровані.

Після реєстрації вищезазначених розрахунків коригування до податкових накладних за період травень-жовтень 2016 року у Єдиному реєстрі податкових накладних, КП «МПРС» 16.02.2017-17.02.2017 року подано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ до декларацій у зв'язку з виправленнями самостійно виявлених помилок. Вказані розрахунки були прийняті без зауважень органами Державної фіскальної служби України, що підтверджується квитанціями.

21.03.2017 КП «МПРС» звернулось до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області із заявою № 1/34/442-17 про повернення надміру зарахованих до бюджету податків на суму 21 714 506 грн.

Станом на 01.08.2017 ДФСУ повернула на електронний рахунок позивача надміру зарахований до бюджету податок на додану вартість у сумі 21 714 506,00 грн., перерахований КП «МПРС» до Державного Бюджету за період з травня по жовтень 2016 року. Вказані суми також відповідно до вимог ст. 200-1 ПКУ були перераховані на поточний рахунок платника податків КП «МПРС».

Вказане свідчить про те, що платником податків КП «МПРС» належним чином здійсненні коригування до податкових накладних та відображення їх в уточнюючих розрахунках до декларацій з ПДВ.

З огляду на викладене, посилання податкового органу на те, що розрахунки коригування, які зареєстровані в лютому 2017 року, платником податків КП «МПРС» було помилково відображено у звітності за періоди, в яких виписані податкові накладні, а саме у деклараціях з ПДВ за травень-жовтень 2016 року, а не в звітному періоді (декларації з ПДВ за лютий 2017 року), в якому розрахунки коригування зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованими.

Крім цього, відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПКУ (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Тобто, зазначена норма ПКУ вказує на обов'язок платника податку надіслати уточнюючий розрахунок саме до раніше поданої ним податкової декларації у разі самостійного виявлення наявності у ній помилки, а не, як стверджував відповідач, в звітному періоді (декларації з ПДВ за лютий 2017 року), в якому розрахунки коригування зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, відповідно до пункту 6 розділу 1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), до податкової звітності з податку на додану вартість належать: податкова декларація з податку на додану вартість з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками.

Отже суд виходить з того, що уточнюючий розрахунок має статус податкової звітності, а його показники з моменту подання до податкового органу вважаються погодженими ( п. 54.1 ст.54 ПКУ).

Як вбачається з матеріалів справи, уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з період з травня по жовтень 2016 платником податків КП «МПРС» прийняті податковим органом без будь-яких зауважень, про що свідчать відповідні квитанції з серверу ДФС України про прийняття податкової звітності.

Також, в матеріалах справи наявний акт ГУ ДФС України в Одеській області від 05.01.2018 року № 46/15-32-14-05/38017026 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Казенного Підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба", , податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 по 30.09.2017»), відповідно до висновків якого встановлено, що перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.05.2016 по 30.09.2017 року не встановлено їх заниження або завищення. Також зазначено, що перевіркою достовірності відображених показників у поданих податкових деклараціях з податку на додану вартість (рядки 1.1 - 8) за період з 01.05.2016 по 30.09.2017 не встановлено їх заниження або завищення.

Отже, перевіркою, якою охоплено період реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних та подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій за травень-жовтень 2016 року КП «МПРС», не встановлено порушень з питань визначення податкових зобов'язань з ПДВ, а також декларування показників з ПДВ з боку Позивача.

Тобто, вказані обставини та докази, на які посилається Позивач спростовують твердження Відповідача про те, що розрахунки коригування платником податків КП «МПРС» було помилково відображено у звітності за періоди, в яких виписані податкові накладні, а не в звітньому періоді, в якому розрахунки коригування зареєстровані в ЄРПН.

Таким чином, вищезазначені обставини доводять той факт, що Відповідачем безпідставно зменшено реєстраційний ліміт (суми податку, на яку казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 23 268 399 грн., внаслідок помилкового розрахунку значення ?Перевищ - загальну суму перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (рядок 6 Витягу щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що ДФС України, в порушення вимог ст. 200-1 ПКУ та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569, фактично двічі здійснила зменшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ платника податку КП «МПРС», що призвело до виникнення від'ємного значення в СЕА ПДВ платника податків КП «МПРС» реєстраційного ліміту (суми податку, на яку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Крім того, дії податкового органу з безпідставного зменшення реєстраційного ліміту КП «МПРС» (суми податку, на яку казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних), наслідком чого стало виникнення його від'ємного значення, призвели до неможливості реєстрації позивачем податкових накладних з моменту виникнення такого від'ємного значення, а саме з 31.10.2017 року по 01.08.2018 року, а з 01.08.2018 по 02.01.2019 року (дату анулювання платником ПДВ Позивача) - до неможливості своєчасної реєстрації КП «МПРС» податкових накладних.

З 01.08.2018 запроваджено механізм реєстрації в ЄРПН ПН та РК, дата складання яких знаходиться в межах періоду, за який в СЕА ПДВ наявна інформація про виникнення перевищення податкових зобов'язань, зазначених у податкових деклараціях (з урахуванням уточнюючих розрахунків до них) над сумою податку, що міститься в ПН/РК, зареєстрованих в ЄРПН (?Перевищ).

Так, реєстраційний ліміт у платника податків КП «МПРС» виник 31.10.2017, що підтверджується витягом з СЕА ПДВ за № 75473 від 07.11.2017, згідно якого сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних складає «- 21 891 760,00 грн».

Отже, з 31.10.2017 по 01.08.2018 КП «МПРС» було позбавлено можливості реєстрації податкових накладних у ЄРПН.

Лише починаючи з серпня 2018 року у зв'язку із запровадженням механізму реєстрації в ЄРПН ПН та РК, дата складання яких знаходиться в межах періоду, за який в СЕА ПДВ наявна інформація про виникнення перевищення податкових зобов'язань, зазначених у податкових деклараціях (з урахуванням уточнюючих розрахунків до них) над сумою податку, що міститься в ПН/РК, зареєстрованих в ЄРПН (?Перевищ), КП «МПРС» було зареєстровано всі податкові накладні починаючи з 31.10.2017 і в подальшому до 02.01.2019 року з порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

При цьому, незважаючи на запровадження вищевказаного механізму, в період з 31.10.2017 по 02.01.2019 року реєстрація всіх податкових накладних відбувалась з порушенням граничних термінів їх реєстрації в ЄРПН у зв'язку із безпідставним зменшенням органом ДФС України реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ КП «МПРС» та виникнення його від'ємного значення, що унеможливило з 31.10.2017 року своєчасну реєстрацію платником податків КП «МПРС» податкових накладних у ЄРПН.

Як наслідок, результатом безпідставного зменшення органом ДФС України реєстраційного ліміту та виникнення його від'ємного значення стало застосування штрафних санкцій до платника податку КП «МПРС», оскарження яких предметом іншого судового спору (справа № 420/191/19).

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання Відповідача вилучити з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» щодо КП «МПРС» запис про дію від 02.11.2017 за документом «override/02.2017» на суму 23 268 399,00 грн. суд доходить висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Так, твердження відповідача, що він не наділений повноваженнями щодо внесення будь-яких змін до системи електронного адміністрування ПДВ, і що в даному випадку відсутні будь-які протиправні дії з боку податкового органу є необґрунтованими, оскільки протиправність дій податкового органу полягає у тому, що ним двічі зменшено реєстраційний ліміт для КП «МПРС» в системі електронного адміністрування.

Також необґрунтованим є посилання суб'єкта владних повноважень про відсутність протиправних дій з його боку, оскільки система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули. При цьому, порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Протиправність дій ДФС України, як адміністратора систем електронного адміністрування ПДВ, виразилася у подвійному зменшенні позивачу реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ, що призвело до його виникнення від'ємного значення.

Тобто, не порушуючи вимог податкового законодавства з визначення податкових зобов'язань з ПДВ та їх декларування, позивач позбавлений можливості розпоряджатися власними активами, вчасно реєструвати податкові накладні та зобов'язаний нести відповідальність за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Отже, протиправними діями ДФС України відбулось подвійне зменшення реєстраційного ліміту КП «МПРС» та виникнення його від'ємного значення, тому запис «override/02.2017» від 02.11.2017 на суму 23 268 399,00 грн. в СЕА ПДВ (рядок 6 Витягу) підлягає вилученню з інформаційної системи «Податковий блок», оскільки саме на підставі цього запису в СЕА ПДВ відбулось відображення від'ємного значення реєстраційного ліміту платника податків КП «МПРС».

Стаття 1 Протоколу 1 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», передбачає право на мирне володіння своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.

Так, відповідно до цієї норми права кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, шо таке втручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. United Kingdom Appl. 7456/76 (1976).

Крім того, суб'єктом владних повноважень також порушено принцип захисту обгрунтованих сподівань, який тісно пов'язаний із принципом юридичної визначеності і є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права. Як зазначено у справі Віаск Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд з прав людини визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються. Цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-1V «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згадані висновки Європейського суду з прав людини та положення Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод стали невід'ємною практикою судів (Постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 справа № 815/4662/16, Постанова Верховного Суду від 16.05.2018 справа № 826/18461/16).

Більш того, відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

За таких обставин справи, відповідачем не наведено обґрунтованих доводів проти адміністративного позову та не доведено правомірності своїх дій. У відзиві фактично відсутні адекватні відповіді на доречні та важливі аргументи позивача, однак при цьому ним зазначається про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, дії ДФС України із зменшення реєстраційного ліміту (суми податку, на яку казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 23 268 399 грн. є протиправними, а запис про дію від 02.11.2017 за документом «override/02.2017» на суму 23 268 399,00 грн. у Автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» щодо КП«МПРС» підлягає вилученню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з пунктом 1 частини 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому рахунку належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження розрахунку вартості послуг адвоката в описі послуг зазначено наступне:

Представництво у судових засіданнях Верховного Суду 14.11.2018, 28.11.2018, 13.12.2018 - 4800,00 грн. (відповідно до п. 4.2. договорів про надання правової допомоги від 08.08.2018 за № 119-В-18 та від 08.11.2018 № 171-В-18 за три судових засіданнях), сплачено платіжними дорученнями від 21.11.2018 № 4584, від 04.12.2018 № 4677, від 27.12.2018 № 4925 та підтверджується актами наданим послуг від 20.11.2018 № 8, від 03.12.2018 № 9 та від 26.12.2018 № 11.

Витрати КП «МПРС», пов'язані з проживанням адвокатом у м. Києві з 12.11.2018 по 13.11.2018 - 2205,00 грн.; з 27.11.2018 по 28.11.2018 - 2083,00 грн.; 13.12.2018 - 1700,00 грн. (відповідно до п. 4.3. договорів про надання правової допомоги від 08.08.2018 за № 119-В-18 та від 08.11.2018 № 171-В-18), підтверджуються рахунками готелю від 13.11.2018 № 19733, від 26.11.2018 № 19860, від 13.12.2018 № 20014, фіскальними чеками та квитанціями.

Витрати КП «МПРС», пов'язані зі сплатою адвокатом вартості квитка на потяг Київ - Одеса - 524,47 грн. (28.11.2018), Одеса - Київ - 508, 47 грн. (12.12.2018) та Київ - Одеса - 559, 64 грн. (13.12.2018) підтверджуються посадочними документами на потяг.

Наданими до клопотання копіями договорів про надання правової допомоги від 08.08.2018 № 119-В-18;від 08.11.2018 № 171-В-18; ордера від 10.11.2018; копія ордера від 12.11.2018; рахунку № 19733 від 13.11.2018; акту наданих послуг № 8 від 20.11.2018; платіжного доручення № 4584 від 21.11.2018; рахунку № 19860 від 26.11.2018; квитанцій від 26.11.2018; посадочного документа Київ - Одеса від 26.11.2018; платіжного доручення № 4677 від 04.12.2018; акту наданих послуг № 9 від 03.12.2018; рахунку № 20014 від 13.12.2018; квитанцій від 13.12.2018; посадочного документа Одеса-Київ від 08.12.2018; посадочного документа Київ-Одеса від 08.12.2018; акту наданих послуг № 11 від 26.12.2018; платіжного доручення № 4925 від 27.12.2018 підтверджується надання адвокатом Каплун І.О. КП «МПРС» послуг з професійної правничої допомоги та здійснення оплати за вказані послуги останнім.

Таким чином, позивачем підтверджено належними доказами суму понесених витрат, пов'язаних з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. При цьому відповідачем в порядку ч.7 ст.134 КАС України не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та не доведено неспівмірності зазначених витрат.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що заява КП «МПРС» про відшкодування витрат, пов'язаних із правничою допомогою адвоката в сумі 12380,58 грн., пов'язаних із наданням правничої допомоги, підлягає задоволенню.

Також КП «МПРС» понесено витрати зі сплати судового збору в розмірі 4800 грн. (платіжне доручення від 19.12.2017 № 1608) - за звернення до Одеського окружного адміністративного суду; 7061,87 грн. (платіжне доручення № 2346 від 14.03.2018) - за звернення до Одеського апеляційного адміністративного суду; 9600 грн. - за звернення до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (платіжне доручення № 3282 від 04.07.2018), а всього 21461,87 грн.

В той же час, згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Беручи до уваги зменшення позивачем розміру позовних вимог, а саме виключення вимоги немайнового характеру про зобов'язання ДФС України забезпечити реєстрацію податкових накладних КП «МПРС» строк реєстрації яких, з вини ДФС України, минув, без застосування штрафних санкцій, - сплачений за цю вимогу судовий збір в сумі 1600 грн. підлягає поверненню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір»), з відповідача підлягає стягненню решта понесених судових витрат (21461,87 грн. - 1600 грн. (19861,87 грн.) + 12380,58 грн. = 32242,45 грн.).

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (вул. Люстдорфська дорога,140 А, м. Одеса, 65114; ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04655; ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України із зменшення реєстраційного ліміту (суми податку, на яку казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 23268399 грн.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України вилучити з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» щодо казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» запис про дію від 02.11.2017 за документом «override/02.2017» на суму 23268399 грн.

Стягнути з бюджетних асигнувань ДФС України на користь Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» судові витрати у розмірі 32242,45 грн. (тридцять дві тисячі двісті сорок дві грн. 45 коп.).

Повернути з Державного бюджету України на користь Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» 1600 грн. (одна тисяча шістсот грн.) судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 1608 від 19.12.2017.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.04.2019.

Суддя І.В. Завальнюк