Справа № 640/19835/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 квітня 2019 року № 640/19835/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом Державного підприємства «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний

інститут транспортного будівництва «Київдіпротранс»

до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві

про визнання протиправною відмову, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «Київдіпротранс» (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною відмову відповідача, оформлену листом №5443/86-18 від 18 вересня 2018 року, у видачі Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 3331,11 кв. м., кадастровий номер 72:078:0001, за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 15;

- зобов'язати відповідача видати позивачу витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 3331,11 кв. м., кадастровий номер 72:078:0001, за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 15.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відмова відповідача суперечить законодавству та порушує права позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу часу на усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

11 січня 2019 року відповідачем подано відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, оскільки земельна ділянка, яка знаходиться у м. Києві по вул. С.Петлюри, 15 (№72:078:0001) не сформована та не зареєстрована у Державному земельному кадастрі, кадастровий номер їй не присвоювався у зв'язку з чим вона не є об'єктом цивільних прав у розумінні ст.79-1 Земельного кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

28 лютого 2019 року відповідачем подано заперечення проти пояснень позивача щодо необґрунтованості доводів позивача про те, що земельна ділянка сформована як об'єкт цивільних прав та зареєстрована у Державному земельному кадастрі та щодо протиправності дій відповідача щодо відмови у видачі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та щодо відсутності правових підстав для зобовязання відповідача видати позивачу витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

01 березня 2019 року позивачем надано до суду пояснення по суті позову, згідно яких, зокрема, зазначена земельна ділянка є сформованою та обліковується в Державному земельному кадастрі м. Києва під кодом 72:078:001, а наявність підстав для видачі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні 05 березня 2019 року суд відповідно до ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Державне підприємство «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «Київдіпротранс» звернулося до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві з заявою від 14 вересня 2018 року №14/09/18 про надання Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 72:078:001, місце розташування - 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 15, категорія земель - землі громадської забудови, цільове призначення земельної ділянки відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за №1011/18306 - для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничого корпусу, площа земельної ділянки - 3331,11 кв м.

Листом ГУ Держгеокадастру у м. Києві від 18 вересня 2018 року №5443/86-18 позивача повідомлено, що у зв'язку з тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :72:078:0001 не сформована, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки підготувати та видати неможливо.

Позивач, не погоджуючись із відмовою відповідача, оформленою листом від 18 вересня 2018 року №5443/86-18, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та регулювання відносин, пов'язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель визначаються Законом України «Про оцінку земель».

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оцінку земель» ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до вимог статті 1, 5 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами, яка використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

За правилами статті 20 вказаного Закону дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до вимог частини третьої статті 23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до положень статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Положеннями частин 1, 2, 3, 4, 5 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України.

Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Відповідно до частин 8, 9 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (далі по тексту - Порядок №1051).

Відповідно до пунктів 10, 11, 12 Порядку №1051 відомостями Державного земельного кадастру є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком та у порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами, а також відомості, одержані внаслідок їх оброблення, систематизації та узагальнення.

Відомості Державного земельного кадастру поділяються на відомості про: 1) геодезичну та картографічну основу Державного земельного кадастру; 2) кадастрове зонування земель у межах території України; 3) об'єкти Державного земельного кадастру.

Відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Згідно пункту 26 Порядку №1051 система кадастрової ідентифікації об'єктів Державного земельного кадастру є єдиною на всій території України.

Ідентифікатором земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є її кадастровий номер.

Відповідно до пунктів 29, 30 Порядку №1051 кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється.

У разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК : НЗД, де НКЗ - номер кадастрової зони, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НКК - номер кадастрового кварталу, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999).

Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою.

Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки визначаються на підставі: індексної кадастрової карти (плану); даних, що містяться у Державному земельному кадастрі; відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки, зазначених у документації із землеустрою та відповідному електронному документі.

Відповідно до положень статті 125 Земельного кодексу України виникнення права на земельну ділянку Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав

Згідно статті 126 Земельного кодексу України станом до 01 січня 2013 року право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Аналогічні положення містив і Земельний кодекс Українського РСР, відповідно до ст.20 якого право землекористування, зокрема, інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач у заяві від 14 вересня 2018 року №14/09/18 просить надати Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 72:078:001.

При цьому зазначений позивачем номер 72:078:001 не є кадастровим номером у розумінні положень Порядку №1051.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази реєстрації зазначеної земельної ділянки з внесенням відповідних даних до Державного земельного кадастру у відповідності до положень Земельного кодексу України та, як наслідок, набуття вказаною земельною ділянкою ознак об'єкта цивільних прав, як і відсутні докази на підтвердження реєстрації речових прав на земельну ділянку у відповідності до положень земельного законодавства.

При цьому, судом не приймаються до уваги в якості доказів на підтвердження наявності права користування земельною ділянкою надані позивачем архівні копії рішень №2552 від 04 грудня 1951 року та №1672 від 21 вересня 1970 року, оскільки вони не є засвідченням права землекористування у розумінні положень Земельного кодексу України як і Земельного кодексу РСР.

Відповідно до пункту 87 Порядку №1051 Витяг з Державного земельного кадастру формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру одночасно з внесенням відповідних відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до пункту 176 цього Порядку та надається заявникові відповідно до пункту 178 цього Порядку.

Пунктом 162 Порядку №1051 визначено, що відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами, зокрема, у формі витягу з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру.

Відомості з Державного земельного кадастру, внесені або перенесені до нього з Державного реєстру земель після 1 січня 2013 р., надаються у порядку, передбаченому пунктами 166-186 цього Порядку, у формі, зазначеній у підпунктах 1-4 цього пункту, також адміністраторами центрів надання адміністративних послуг та уповноваженими посадовими особами виконавчих органів органів місцевого самоврядування.

Згідно пункту 166 Порядку №1051 для отримання, зокрема, витягу з Державного земельного кадастру заявник або уповноважена ним особа за дорученням власника земельної ділянки, або нотаріус відповідно до пункту 17 частини першої статті 34 Закону України "Про нотаріат" під час вчинення правочину щодо земельної ділянки подає Державному кадастровому реєстраторові або адміністраторові центру надання адміністративних послуг чи уповноваженій посадовій особі виконавчого органу місцевого самоврядування: 1) заяву (у паперовій або електронній формі) за формою згідно з додатком 42; 2) документ, що підтверджує оплату послуг з надання витягу з Державного земельного кадастру або довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), або викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану), або засвідченої копії документа Державного земельного кадастру та витягу з нього (крім випадків, визначених пунктом 165 цього Порядку); 3) документ, який підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженою заявником особою).

Згідно пункту 167 Порядку №1051 державний кадастровий реєстратор або адміністратор центру надання адміністративних послуг чи уповноважена посадова особа виконавчого органу органу місцевого самоврядування надає протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви (у разі подання заяви про надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку - у день її надходження) документ, передбачений пунктом 166 цього Порядку, або мотивовану відмову в наданні такого документа.

Відмова у наданні відомостей з Державного земельного кадастру надається у формі повідомлення у разі, коли: 1) у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості (п.168 Порядку №1051).

Пунктом 176, 192 Порядку №1051 визначено, що витяг з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Примірник витягу в електронній формі Державний кадастровий реєстратор (адміністратор центру надання адміністративних послуг, уповноважена посадова особа виконавчого органу органу місцевого самоврядування) посвідчує власним цифровим підписом, а у паперовій формі - підписує та засвідчує свій підпис власною печаткою і надає заявникові. Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку в електронній формі долучається до Поземельної книги в електронній формі.

Формування інформації з Державного земельного кадастру здійснюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відповідно до авторизованого запиту суб'єкта, зазначеного у пункті 187 цього Порядку, з обов'язковим зазначенням у ньому підстав для формування такого запиту та критеріїв пошуку інформації про об'єкт Державного земельного кадастру, щодо якого здійснюються певні дії.

Згідно частини першої статті 1, частини першої статті 6 Закону України «Про адміністративні послуги» адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень субєктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обовязків такої особи відповідно до закону. Субєкти звернення мають право на безоплатне отримання інформації про адміністративні послуги та порядок їх надання, що забезпечується шляхом надання їм безоплатного доступу до Реєстру адміністративних послуг, розміщеного на Урядовому порталі, функціонування телефонної довідки та інформування таких субєктів через засоби масової інформації.

Згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року №489 за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Затверджено форму витягу про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки.

При цьому, для формування та видачі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, відомості про нормативну грошову оцінку повинні разом з технічною документацією повинні бути внесені до Державного земельного кадастру.

Витяг з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Для формування витягу та його видачі відповідач користується наявною інформацією у Державному земельному кадастрі.

Варто вказати, що для належного заповнення витягу, у володільця інформації повинні бути наявні всі данні про земельну ділянку, такі данні до витягу автоматично вносяться з технічної документації, внесеної до Державного земельного кадастру.

При цьому, заявник має зазначити у заяві, зокрема, кадастровий номер земельної ділянки.

Проте, як зазначалося судом, зазначений позивачем номер 72:078:001 не є кадастровим номером у розумінні положень Порядку №1051, а матеріали справи не містять жодних доказів реєстрації зазначеної земельної ділянки з внесенням відповідних даних до Державного земельного кадастру у відповідності до положень Земельного кодексу України.

У зв'язку з тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :72:078:0001 не сформована, відповідачем листом від 18 вересня 2018 року №5443/86-18 повідомлено позивача про неможливість видати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

При цьому, надані позивачем в якості доказів витяги з бази даних міського земельного кадастру та довідки КП «Київський інститут земельних відносин» Департаменту земельних ресурсів КМР не підтверджують наявність у земельної ділянки кадастрового номеру та її реєстрації відповідно до положень земельного законодавства.

Додатково суд зазначає, що згідно даних Публічної кадастрової карти (https://map.land.gov.ua/kadastrova-karta) відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :72:078:0001 відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у видачі Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 3331,11 кв. м., кадастровий номер 72:078:0001, за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 15, з урахуванням чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись вимогами статей 72-77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «Київдіпротранс» - відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова