Справа № 522/16105/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 р. м. ОдесаСправа № 522/16105/18

Категорія:4 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса в порядку письмового провадження 27 грудня 2018 року

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів: Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року, у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державного комітету телебачення та радіомовлення України про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державному комітету телебачення та радіомовлення України про визнання протиправним та скасування рішення № 11 від 30 липня 2018 року «Про накладення адміністративного-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого ст. 28-1 ЗУ «Про видавничу справу».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позивні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позивних вимог, так як контролюючим органом порушено порядок проведення спірної перевірки позивача, а як наслідок прийняті за її наслідком рішення про накладення штрафних санкцій є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому, зміст виявленої та вилученої під час проведеної перевірки друкованої продукції, на думку апелянта, не порушує вимог законодавства України, а як наслідок факт її наявності у магазині позивача не є підставою для притягнення його до відповідальності.

Більш того, апелянт вважає, що контролюючим органом не встановлено факту безпосередньої реалізації спірної продукції.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу, відповідно до якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято правомірне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивач розповсюджував на території України видавничу продукцію, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу, внаслідок чого до нього правомірно застосовано спірні адміністративно-господарські санкції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 липня 2018 року в магазині коміксів позивача, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, посадовими особами контролюючого органу виявлено факт порушення позивачем вимог ЗУ «Про видавничу справу», а як наслідок складено протокол № 8 про накладання адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або возиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу та вилучено з обігу чотири примірника видавничої продукції.

В свою чергу, на підставі Протоколу №8 від 25 липня 2018 року контролюючим органом прийнято рішення № 11 від 30 липня 2018 року, яким відповідно до ст. 28-1 ЗУ «Про видавничу справу», яким позивача застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу, у сумі 37200,00 грн., з вилучення з обігу видавничої продукції, а саме: ОСОБА_10 «ІНФОРМАЦІЯ_1» -1 примірник; ОСОБА_4, ОСОБА_5 «ІНФОРМАЦІЯ_2»-1 примірник; ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_3» -2 примірника.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин позивачем здійснено розповсюдження спірної друкованої продукції, без отримання необхідного дозволу, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про видавничу справу» визначає загальні засади видавничої справи, регулює порядок організації та провадження видавничої діяльності, виготовлення та розповсюдження видавничої продукції, умови взаємовідносин і функціонування суб'єктів видавничої справи.

При цьому, відповідно до Конституції України цей Закон покликаний сприяти національно-культурному розвитку українського народу, громадян України всіх національностей, утвердженню їх духовності та моралі, доступу членів суспільства до загальнолюдських цінностей, захисту прав та інтересів авторів, видавців, виготовлювачів, розповсюджувачів і споживачів видавничої продукції.

В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 28-1 ЗУ «Про видавничу справу», видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, може бути ввезена на митну територію України та розповсюджена на її території за умови наявності відповідного дозволу, крім видавничої продукції, що ввозиться громадянами в ручній поклажі або супроводжуваному багажі загальною кількістю не більше 10 примірників.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, забезпечує реалізацію цього Закону шляхом видачі (відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання) дозволу на ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, на митну територію України (далі - дозвіл).

При цьому, частиною 22 вказаної статті встановлено, що розповсюдження на території України видавничої продукції, яка має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, тягне за собою застосування до розповсюджувачів такої продукції адміністративно-господарських санкцій у формі накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі десяти мінімальних заробітних плат за кожен випадок такого розповсюдження, вчиненого вперше, та у розмірі п'ятдесяти мінімальних заробітних плат за кожен наступний випадок такого розповсюдження.

Частиною 23 вказаної статті встановлено, що рішення про накладення штрафу, передбаченого частиною двадцять першою цієї статті, приймає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. Мотиви та обґрунтування щодо визначення розміру адміністративно-господарського штрафу мають міститися в рішенні про накладення штрафу.

Частиною 24 вказаної статті встановлено, що видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України та розповсюджується на території України без відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, вилучається з обігу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Між тим, згідно п. 1 Положення про Державний комітет телебачення і радіомовлення України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 року № 341, Державний комітет телебачення і радіомовлення України (Держкомтелерадіо) є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Держкомтелерадіо є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері телебачення і радіомовлення, інформаційній та видавничій сфері.

В свою чергу, згідно п. 1 Порядку накладення Державним комітетом телебачення і радіомовлення України адміністративно-господарських штрафів, що затверджений наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 17 жовтня 2017 року № 384, цей Порядок визначає процедуру оформлення Державним комітетом телебачення і радіомовлення України як центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, документів щодо застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог статті 28-1 ЗУ «Про видавничу справу» (далі - Закон).

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, рішення про накладення штрафу приймаються уповноваженими посадовими особами Держкомтелерадіо в межах, визначених статтею 28-1 Закону, на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. У таких зверненнях можуть міститься докази щодо розповсюдження видавничої продукції без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону.

Уповноважені посадові особи Держкомтелерадіо зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати такі звернення, перевіряти викладені в них факти та виїжджати на місця для перевірки викладених у зверненнях обставин.

За результатами перевірки уповноважені посадові особи Держкомтелерадіо оцінюють докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, доказами можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність обставин, що обґрунтовують накладення штрафу, встановлені на підставі пояснень юридичних та фізичних осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів.

У випадку, якщо за результатами перевірки викладені у зверненнях факти не підтверджуються, уповноважені посадові особи Держкомтелерадіо повідомляють про це суб'єкта звернення у письмовій формі.

Пунктом 4 вказаного порядку встановлено, що штраф накладається на суб'єктів господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через рік з дня його вчинення.

Підставою для накладення штрафу є протокол про накладення адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону (далі - протокол про накладення адміністративно-господарського штрафу), який складається за місцем вчинення порушення .

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено рішення Державного комітету телебачення та радіомовлення України № 11 від 30 липня 2018 року «Про накладення адміністративного-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого ст. 28-1 ЗУ «Про видавничу справу».

В даному випадку, за наслідком проведеної перевірки господарської діяльності позивача посадовими особами Державного комітету телебачення та радіомовлення України встановлено факт реалізації позивачем видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого ст. 28-1 ЗУ «Про видавничу справу».

При цьому, з аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, може бути ввезена на митну територію України та розповсюджена на її території за умови наявності відповідного дозволу, виданого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері.

В свою чергу, варто зазначити, що позивачем не заперечується факт відсутності відповідного дозволу, а також походження виявленої продукції.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що встановлений факт першого розповсюдження друкованої продукції, без наявності відповідного дозволу, є підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу, розміром 10 мінімальних заробітних плат, відповідно до положень ст. 28-1 ЗУ «Про видавничу справу».

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на те, що контролюючим органом не встановлено факту безпосередньої реалізації спірної друкованої продукції (коміксів), так як таку продукцію виявлено та вилучено у його магазині, який спеціалізується на реалізації коміксів.

Крім того, колегія суддів не приймає посилань позивача на те, що зміст виявленої продукції не порушує законодавства України, а також на те, що вона не міститься у Переліку книжкових видань, зміст яких спрямований на ліквідацію незалежності України, пропаганду насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини, так як вказані обставини не позбавляють суб'єктів підприємницької від обов'язку отримувати відповідні дозволи для реалізації такої друкованої продукції, передбачені ст. 28-1 ЗУ «Про видавничу справу».

В свою чергу, надаючи правову оцінку посиланням позивача на порушення порядку проведення спірної перевірки та порядку притягнення його до відповідальності, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, з аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що рішення про накладення штрафу приймає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб та за наслідком проведення відповідної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності.

В свою чергу, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що спірна перевірка позивача проведена за наслідком отримання листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України № 5/4-13513 від 19 липня 2018 року, у якому викладено інформацію щодо продажу магазином позивача друкованої продукції держави-агресора.

При цьому, спірна перевірка проведена посадовими особами контролюючого органу, які внесені до переліку уповноважених посадових осіб Держкомтелерадіо, які складають та підписують протоколи про накладання адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлення) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України без відповідного дозволу, передбаченого ст. 28-1 ЗУ «Про видавничу справу», а також здійснюють її вилучення з обігу, затвердженому наказом Держкомтелерадіо від 16 травня 2018 року № 287.

Між тим, є безпідставними посилання позивача на порушення посадовими особами контролюючого органу вимог ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», так як дія вказаного закону не поширює свою дію на Держкомтелерадіо.

Крім того, колегія суддів вважає, що посадовими особами контролюючого органу правомірно вилучено виявлену у позивача друковану продукцію, згідно вимог ч. 24 ст. 28-1 ЗУ «Про видавничу справу», про що внесено відповідні відомості до складеного під час проведення перевірки протоколу.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.