Справа № 200/10701/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року справа №200/10701/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сіваченка І.В.

Шишова О.О.

при секретарі судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: не з'явився

відповідач: Груєнко С.Л. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного (суддя - Череповський Є.В.) від 20 грудня 2018 року (повний текст складено 29 грудня 2017 року) у справі №200/10701/18-а за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов'язання прийняти корегуючий звіт, скасування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов'язання прийняти корегуючий звіт форми Д5 додаток 5 за 2017 рік про суму нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску від 14.02.2018 року та вважати його прийнятим та зареєстрованим датою направлення, а саме 14.02.2018року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанці та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначив, що відповідно до п.19№.1.8 ст.19 ПКУ контролюючий орган забезпечує достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням. Під терміном «забезпечення достовірності» розуміється обов'язок контролюючих органів, в даному випадку відповідача, щодо правильно сприйняття ймовірності відсутності помилок, безсумнівної вірності наданої інформації.

Позивач у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з 17 жовтня 2016 року зареєстрована фізичною особою-підприємцем, з 25 жовтня 2016 року перейшла на спрощену систему оподаткування першої групи, знаходиться на податковому обліку у Покровській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

Позивачем 31 січня 2018 року в електронній формі було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік.

Після виявлення допущеної помилки позивачем 14.02.2018 р. повторно подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік, проте вказана звітність відповідачем не була прийнята, оскільки у базі даних вже є актуальний звіт за 2017 рік.

На звернення позивача від 19 березня 2018 року щодо надання можливості подання уточнюючого звіту з єдиного внеску, відповідач листом № 1848/10/05-99-45-12 від 29 березня 2018 року повідомило про те, що законодавством не передбачено подання уточнюючого звіту з єдиного внеску після настання граничного терміну подання.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (Закон №2464-VI).

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами пункту 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю;

Наказом Міністерства фінансів України №435 від 14.04.2015р., зареєстр. в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 р. за N 460/26905, затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі Порядок №435).

Згідно пункту 1 Порядку №435 звіт подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника до органів доходів і зборів за місцем взяття на облік як платника єдиного внеску в органах доходів і зборів в один із таких способів, зокрема, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації ЕЦП відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством (у разі подання електронного звіту він надсилається не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає граничний строк подання Звіту, передбачений Законом);

У відповідності до пункту 2 розділу 3 Порядку №435 фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік.

Порядок виправлення помилок визначено у розділі V Порядку №435, за приписами пункту 1 якого у разі виявлення помилки у Звіті до закінчення строку подання цього Звіту страхувальник повторно формує та подає Звіт у повному обсязі до органу доходів і зборів за місцем обліку. Чинним вважається останній електронний або паперовий Звіт, поданий страхувальником до закінчення строків подання звітності, визначених цим Порядком.

Відповідно до пункту 2 розділу V Порядку №435 у разі виявлення страхувальником у Звіті після закінчення звітного періоду помилки в реквізитах (крім сум), що стосується страхувальника або застрахованої особи, подаються скасовуючі документи, тобто страхувальник повинен сформувати та подати Звіт за попередній період, який містить: перелік таблиць Звіту, відповідну таблицю із зазначенням типу форми "скасовуюча" з відомостями, які були помилкові, на одну або декількох застрахованих осіб та відповідну таблицю із зазначенням типу форми "початкова" із зазначеними правильними відомостями на одну або декількох застрахованих осіб, при цьому таблиця 6 додатка 4 до цього Порядку повинна містити дані щодо кожної застрахованої особи окремо.

Звіт, сформований для виправлення помилок за попередні звітні періоди, не повинен містити таблиць 1 - 4 додатка 4 до цього Порядку. При цьому внесення змін до сум нарахованої заробітної плати або доходу та у зв'язку з цим до нарахованих сум єдиного внеску за звітний місяць при формуванні і поданні скасовуючих документів не допускається.

Якщо потрібно повністю скасувати відомості, зазначені в таблицях 5 та 7 додатка 4 до цього Порядку, подаються тільки скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних відомостей про застраховану особу.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що Порядком № 435 не передбачено повторне подання Звіту за один і той же період після граничного терміну подання Звіту, з метою самостійного виправлення зазначеного типу помилок.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, з метою усунення виявленої помилки позивачем повторно було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік - 14.02.2018 р., тобто після граничного терміну його подання (до 10.02.2018р.).

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах відсутні правові підстави для задоволення позову.

Крім того, згідно пункту 1 Порядку №435 звіт подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника до органів доходів і зборів за місцем взяття на облік як платника єдиного внеску в органах доходів і зборів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку у Покровському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду Донецької області.

Посилання позивача на положення статті 19 Податкового кодексу України, колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на приписи п.1.4 статті 1 цього кодексу, згідно якої встановлення і скасування зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, їх розмірів та механізмів справляння здійснюються відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно задоволено позов.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного від 20 грудня 2018 року у справі №200/10701/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного від 20 грудня 2018 року у справі №200/10701/18-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 03 квітня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 04 квітня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 03 квітня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: І.В. Сіваченко

О.О. Шишов