Справа № 465/7561/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/2892/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2019 року в справі №465/7561/18 (суддя Кузь В.Я., м. Львів, повний текст рішення складено 13.02.2019) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії НК №596631 від 16.11.2018 року в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

Рішенням від 12 лютого 2019 року Франківський районний суд м. Львова позов задовольнив частково.

Постанову серії НК №596631 від 16.11.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - скасував.

У решті позовних вимог відмовив.

Стягнув з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (79053, м. Львів, вул. Перфецького 19) на користь держави судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, у Львівській області Департаменту патрульної поліції оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що з оскаржуваною постановою не погоджується в частині стягнення судового збору з управління в розмірі 768, 40 грн.

Так, за подання до суду адміністративного позову по скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що законодавець жодним чином не зазначив про те, що судовий збір повинен покладатися на відповідача у разі задоволення позовних вимог позивача щодо оскарження постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення, однак Верховний Суд України, аналізуючи судову практику у постанові від 13 грудня 2016 року у справі №306/17/16-а дійшов висновку про те, що як позивач, так і відповідач - суб'єкт владних повноважень, звільняються від сплати судового збору за подання апеляційних/касаційних скарг на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині стягнення з управління судового збору.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.11.2018 поліцейським УПП у Львівській області винесена постанова серії НК №596631 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до вказаної постанови позивач 26.11.2018 близько 23 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку безпосередньо на пішохідному переході, чим порушив вимоги п.15.9г ПДР України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували факти, викладені у постанові та спростували доводи позивача, який заперечував факт порушення вимог п.15.9г ПДР. При цьому, відповідно до положень ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Поряд з цим, суд першої інстанції ухвалив стягнути з Управління патрульної поліції України в м. Львові за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави 768, 40 грн судового збору.

Такі висновки суду першої інстанції щодо стягнення судового збору, на думку апеляційного суду, не відповідають нормам матеріального і процесуального права, та є помилковими.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

У випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він, як рівноправна сторона в адміністративній справі, також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.

Правила розподілу судових витрат визначено ст. 139 КАС України. Відповідно до ч.1 даної статті, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час судового розгляду встановлено, що матеріали справи не містять доказів понесення позивачем судових витрат .

При цьому, можливості стягнення з суб'єкта владних повноважень судового збору на користь держави у випадку задоволення позову фізичної особи, яка звільнена від сплати судового збору, ні КАС України, ні Законом України «Про судовий збір»не передбачено.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача судовий збір на користь держави.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, через що постанова суду підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача судового збору, з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 229, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2019 року в справі №465/7561/18 в частині стягнення з Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь держави судових витрат скасувати.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 04.04.2019.