Справа № 0340/1306/18
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2818/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі секретаря судових засідань Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Андрусенко О.О. у м. Луцьку в письмовому провадженні, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконними та скасування розрахунку та припису,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт» звернулося з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконними та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 22.05.2018 року № 1 та припису щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт від 25.06.2018 року № 005246.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року задоволено позовні вимоги з тих підстав, що зібраними доказами не підтверджено факт перевезення ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" вантажу з перевищенням вагових обмежень.

Не погоджуючись з таким рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 16.08.2018 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області зважування транспортного засобу позивача проводилось приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030T-AS2-PWIA № 394. Вказаний засіб вимірювальної техніки зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності за № UA.TR.002.CB.0300-17 та відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та Сертифікату перевірки типу № UA.TR.002.CT.0115-17. Вищевказані документи видані ДП "Харківстандартметрологією", яке є уповноваженим органом метрології, стандартизації, сертифікації і оцінки відповідності, системи управління та випробування продукції Мінекономрозвитку України.

Одночасно відповідач звертає увагу на те, що засоби вимірювальної техніки, на які посилається позивач, не призначені для зважування транспортних засобів в русі, що пояснює розбіжність у показниках загальної маси. Підтвердженням даного твердження є те, що такі засоби вимірювальної техніки не мають технічної можливості визначити масу осьових навантажень транспортних засобів. Крім того, підставою для винесення оскаржуваного припису була відсутність документу про внесення плати за проїзд великовагових або габаритних обмежень.

Позивачем не подано відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає апеляцйному перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши апеляційні скарги в межах їх доводів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 22.05.2018 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області відповідно до направлення на перевірку № 027285 від 18.05.2018 року, щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, на 126 км автомобільної дороги Н-17 "Львів - Радехів - Луцьк" в с. Гірка Полонка Луцького району, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Під час проведення такої рейдової перевірки 22.05.2018 року посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Волинській області зупинили транспортний засіб марки DAF FT CF 85.410, номерний знак АС1658ВО, з напівпричіпом Bodex KIS 3В, номерний знак АС2135ХТ, та провели габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля.

За результатами габаритно-вагового контролю складено акт № 0010760 від 22.05.2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовано, що проведено перевірку автомобіля марки DAF FT CF 85.410, номерний знак АС1658ВО, та напівпричіпу Bodex KIS 3В, номерний знак АС2135ХТ, які належать позивачу - суб'єкту господарювання ТзОВ "Волинь-зерно-продукт", водій Сахнюк М. В., найменування вантажу - пшениця, фактична маса - 41,05 т (нормативно допустима - 40 т); осьові навантаження - 7,30 т, 11,25 т, 22,5 т (при нормативно допустимих - 11 т, 11 т, 22 т).

Результати габаритно-вагового контролю відображені у талоні про зважування від 22.05.2018 року та у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0003603 від 22.05.2018 року.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 1 від 22.05.2018 року, відповідно до якого позивачу нараховано до сплати 27,20 євро.

Одночасно складено 22.05.2018 року акт за № 051553 щодо проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовані виявлені під час перевірки порушення, а саме: перевезення вантажу транспортним засобом повна маса якого становить 41050 кг без документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

25.06.2018 року Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області стосовно перевізника ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" винесено припис № 005246 у зв'язку із виявленим перевіркою порушенням. Приписом запропоновано вжити заходів для усунення виявлених порушень негайно з моменту отримання припису, але не пізніше 09.07.2018року

Не погоджуючись із вказаним розрахунком, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню позивач звернувся до суду із цим позовом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII), Законом України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 року № 2862-IV (далі - Закон № 2862-IV), Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абзацу 4 пункту 1 постанови КМУ від 10.09.2014 №442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) утворено Укртрансбезпеки, реорганізувавши шляхом злиття Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (даліУкртрансінспекція).

Так, пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті затвердженого постановою КМУ від 11.02.20150 №103 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Положення) передбачено, що Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У підпунктах 15, 27 пункту 5 зазначеного Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю тощо.

Тобто відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

За змістом пунктів 26, 27 Порядку №879 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України, справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки (пункти 30, 31, 31-1 Порядку 879).

Вказаними правовими нормами, визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, повноваження відповідача щодо плати за проїзд великовагових транспортних засобів обмежуються лише нарахуванням такої плати, що здійснюється у формі розрахунку.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС (в редакції, чинній на час звернення до суду з розглядуваним позовом) адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Частиною першою статті 2 КАС передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов'язки позивача.

Положеннями пунктів 1, 5 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом.

Як уже вище згадувалось, у спірних відносинах Укртрансбезпекою відповідно до наданих їй повноважень та за умови встановлення під час проведення габаритно-вагового контролю перевищення автомобілем перевізника вагових або габаритних показників параметри яких перевищують нормативні за встановленою формулою здійснюється лише нарахуванням плати за проїзд, що оформлюється оскаржуваним Розрахунком.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що повноваження відповідача у цьому випадку обмежуються лише нарахуванням плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд. Водночас, сама плата за проїзд є сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування та у разі недобровільної сплати стягується шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Відтак, оскаржуваний Розрахунок не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, тому він не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому, Поняття спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Враховуючи наведене, розглядувані вимоги у цій справі не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію, в аналогічних відносинах, висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року №11-1173апп18.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частина перша статті 319 КАС визначає, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимогах про визнання протиправними розрахунку та прийняття постанови про закриття провадження у цій частині.

Стосовно визнання протиправним та скасування припису Управління Укртрансбезпеки у Волинській області щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт від 25.06.2018р. за №005246, то з цього питання необхідно зазначити наступне.

Даний припис застосований до позивача відповідно до п.31 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року за яким слідує, що за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п.25, 26 наведеного Порядку №1567 справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт була розглянута Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області 25.06.2018р.

Розгляд справи проводився за участі представника позивача з поданням клопотання про закриття справи з підстав порушення відповідачем методики зважування.

Проте, п.19 наведеного вище Порядку №879 постановою Кабінету Міністрів України 30.08.2017 року №671 виключено, а тому під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи не вправі керуватися методикою, затвердженою Мінекономрозвитку, як це вважав позивач при розгляді справи 25.06.2018 року.

За результатами розгляду відповідач покликаючись на п.31 Порядку №1567, до позивача застосовав оскаржуваний припис в якому пропонувалось усунути виявлені порушення не пізніше 09.07.2018 року.

Підставою для винесення припису послужило те, що у позивача були відсутні документи про внесення плати за проїзд великовагових або габаритних обмежень над визначеним законодавством становив менше семи відсотків, зафіксованих в акті проведення перевірки №051553 від 22.05.2018 року.

Враховуючи наведене, апеляційним судом встановлено, що оскаржуваний припис винесено підставно, з дотриманням встановленого строку та в межах повноважень посадової особи органу державного контролю.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308,310,315,317,319,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року у справі №0340/1306/18 скасувати та прийняти постанову про закриття провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд дорогами загального користування від 22 травня 2018 року №1, складеного Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 08.04.2019.