Справа № 826/6928/16
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2019 року

Київ

справа №826/6928/16

адміністративне провадження №К/9901/49986/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року (колегія суддів: головуючий суддя - Кузьмишина О.М., судді - Кузьменко В.В., Шелест С.Б.)

у справі №826/6928/16

за позовом Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері»

до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу та рішення про стягнення коштів у рахунок податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Галіція Дистилері» (далі- Підприємство) звернулось в Окружний адміністративний суд м. Києва з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу та рішення про стягнення коштів у рахунок податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог Підприємство зазначило, що сума податкового боргу зі сплати акцизного податку, яка зазначена у вимозі, набула статусу безнадійного податкового боргу, оскільки сформувалась внаслідок дії форс-мажорних обставин, що підтверджується сертифікатом ТПП №5289 від 15.10.2015, відповідно в силу п.101.2.4 ст. 101 Податкового кодексу України підлягала списанню відповідачем. Оскаржувані вимога та рішення про опис майна та рішення про стягнення коштів, в свою чергу, були винесені відповідачем, не зважаючи на відсутність вини позивача у вчиненні податкового правопорушення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанцій виходив з того, що позивачем, у встановлений законом строк, не погашено суму узгодженого грошового зобов'язання, що набула статусу податкового боргу. При цьому, суд першої інстанції врахував, що Підприємством в межах адміністративної справи №826/1484/16 оскаржується відмова у списанні безнадійного податкового боргу, однак зазначив, що станом на момент прийняття рішення у даній справі судове рішення у справі №826/1484/16 не прийнято.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено: визнано протиправною та скасовано податкову вимогу №324-11 від 01 грудня 2014 року; визнано протиправним та скасовано рішення про опис майна у податкову заставу №21743/10/28-10-25-17 від 01 грудня 2014 року; визнано протиправним та скасовано рішення №1 від 06 лютого 2015 року про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків; стягнуто з Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г, поштова адреса:01021,м. Київ, вул. Інститутська, буд.19-Б, оф.30, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» (48400, Тернопільська область, Бучацький район, місто Бучач, вул. Бариська, буд.8-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань, судові витрати в загальній сумі 98 251,00 грн. (дев'яносто вісім тисяч двісті п'ятдесят одну гривню), сплачені за платіжними дорученнями № 489 від 28.04.2016 року на суму 46 786,00 грн. та № 1355 від 28 вересня 2016 року на суму 51 465,00 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що висновки суду першої інстанції про наявність у позивача узгодженої суми грошового зобов'язання не відповідають фактичним обставинам справи та зазначив, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року у справі №826/1484/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року, визнано протиправною відмову Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників у списанні безнадійного податкового боргу в розмірі 3 840 500, 27 грн. та зобов'язано Міжрегіональне головне управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників списати безнадійний податковий борг за заявою Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» № 816 від 10.12.2015 в розмірі 3 840 500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права просив його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає про відсутність законодавчих підстав для списання безнадійного податкового боргу Підприємства з акцизного податку в сумі 3 840 500 грн. 27 коп., з огляду на що, податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу прийняті та направлені платнику податків з дотриманням вимог податкового законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 30 листопада 2014 року у зв'язку з неможливістю сплати самостійно задекларованих грошових зобов'язань з акцизного податку у сумі 2 116 485 грн. згідно декларації від 19.11.2014, а також з податку на додану вартість у сумі 818844, 00 грн. згідно декларації від 19.11.2014 року у ПрАТ «Галіція Дистилері» виник борг, що зумовило надіслання на адресу позивача податкової вимоги №324-11 від 01.12.2014 року.

Згідно податкової вимоги за позивачем станом на 01.12.2014 рахується податковий борг в сумі 2 935 329, 88 грн., в тому числі: з акцизного податку в розмірі 2 116 485, 88 грн., з податку на додану вартість у розмірі 818 844,00 грн.

В подальшому, в.о. начальника Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, відповідно до статті 89 розділу ІІ Податкового кодексу України здійснено опис майна, що перебуває у власності платника податків, про що складено рішення про опис майна у податкову заставу №21743/10/28-10-25-17 від 01.12.2014.

На підставі вказаного рішення податковим керуючим складено акт опису майна №38 від 03.12.2014, яким здійснено опис майна ПрАТ «Галіція Дистилері» всього на загальну суму 2 935 338, 00 грн.

Відповідно до пункту 32 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України в.о. начальника Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників прийнято рішення №1 від 06.02.2015 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків.

Незгода позивача з даними вимогою, рішеннями про опис майна у податкову заставу №21743/10/28-10-25-17 від 01.12.2014 та №1 від 06.02.2015 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, в редакції, чинній на момент їх виникнення.

У відповідності до п.57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Приписами пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податковим боргом, вважається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За змістом ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 88.1 і 88.2 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Так, згідно до пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 цього Кодексу право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, Підприємство звернулось до Торгово-промислової палати України з метою отримання сертифікатів про форс-мажорні обставини щодо підтвердження неможливості виконання обов'язку зі сплати акцизного податку та податку на додану вартість на виконання вимог з маркування продукції акцизними марками у вересні, жовтні та листопаді 2014 року.

Після отримання сертифікату №5289 10.12.2015 позивач звернувся до відповідача з заявою №816 про списання безнадійного податкового боргу з акцизного податку станом на 31.12.2014 у розмірі 3 840 500, 27 грн.

Зазначена сума безнадійного податкового боргу підтверджувалась листом відповідача №26040/10/28-10-23-26 від 26.11.2015, в якому зазначено, що станом на 31.12.2014 відповідно до облікових даних карток особових рахунків податковий борг позивача з акцизного податку становив 3 840 500, 27 грн.

Листом №5371/9/28-10-23-22 від 18.12.2015 контролюючий орган звернувся до Торгово-промислової палати України із запитом щодо надання інформації про підтвердження дотримання ПрАТ «Галіція Дистилері» вимог Регламенту для списання безнадійного податкового боргу станом на 31.12.2014 у сумі 3 840 500, 27 грн.

Торгово-промислова палата України листом №9608/05-0-5 від 25.12.2015 повідомила Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, що на адресу ТПП України не надходило звернення від ПрАТ «Галіція Дистилері» про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для списання безнадійного податкового боргу за п.101.1 ст. 101 Податкового боргу України. Торгово-промислова палата України зазначила, що ПрАТ «Галіція Дистилері» звернулося щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), відповідно до пп.212.1.1 п.212.1 ст. 212; пп.2 п.180.1 ст. 180; абз. 4 п.226.9 ст. 226 Податкового кодексу України та Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 та отримало сертифікати за №5289 та №5290 від 15.10.2015.

Листом №1040/10/18-10-23-26 від 13.01.2016 року відповідач повідомив ПрАТ «Галіція Дистилері» про відсутність законодавчих підстав для списання безнадійного податкового боргу з акцизного податку у сумі 3 840 500, 27 грн.

Вважаючи відмову контролюючого органу у списанні безнадійного податкового боргу протиправною, Підприємство звернулося з відповідним позовом до суду.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2016 року у справі 826/1484/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року та постановою Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправною відмови у списанні безнадійного податкового боргу за заявою від 10.12.2015 №816 та зобов'язання відповідача списати безнадійний податковий борг у розмірі 3 840 500 грн., що утворився станом на 31.12.2014 задоволено:

- визнано протиправною відмову Міжрегіонального головного управління ДФС- Центрального офісу з обслуговування великих платників у списанні безнадійного податкового боргу в розмірі 3 840 500,27 грн. (три мільйони вісімсот сорок тисяч п'ятсот гривень двадцять сім копійок), що утворився станом на 31.12.2014 року за заявою Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» № 816 від 10.12.2015;

- зобов'язано Міжрегіональне головне управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників списати безнадійний податковий борг за заявою Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» № 816 від 10.12.2015 року в розмірі 3 840 500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014;

- судові витрати в сумі 57 607,50 грн. присуджено на користь Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» за рахунок Державного бюджету України.

Суди зазначили, що сертифікатом Торгово-промислової палати України №5289 від 15.10.2015 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які сталися внаслідок дії або бездіяльності державних органів, внесеними змінами до законодавства та призвели до фактичного виникнення у позивача податкового боргу у розмірі 3 840 500, 27 грн., що в розумінні підпункту 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України є безнадійним податковим боргом та підлягає списанню.

Також судами встановлено, що позивачем у відповідності до Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 N577, своєчасно та в повному обсязі було надано відповідачу всі необхідні документи на підтвердження наявності у платника безнадійного податкового боргу.

З огляду на вищевикладене, а також те, що відповідним судовим рішенням, що набрало законної сили зобов'язано Міжрегіональне головне управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників списати безнадійний податковий борг за заявою Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» № 816 від 10.12.2015 року в розмірі 3 840 500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014, колегія суддів Верховного суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, визнання протиправними та скасування податкової вимоги №324-11 від 01 грудня 2014 року, рішення про опис майна у податкову заставу №21743/10/28-10-25-17 від 01 грудня 2014 року та рішення №1 від 06 лютого 2015 року про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків.

Суд касаційної інстанції відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Пунктом 1 частини 1 статті 349 ПК України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова