Справа № 554/1148/19
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.03.2019 Справа № 554/1148/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 березня 2019 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченка А. Г.

при секретарі Гречка Є. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві з участю позивача ОСОБА_1 адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України Гнітька Дмитра Олександровича про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог та відзиву

1.2. 13 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому зазначив, що 10 лютого 2019 року відповідно до постанови серії НК № 503010 відповідачем в особі інспектора патрульної поліції Гнітька Д. О. він на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн за те, що о 15 год. 00 хв. цього ж дня він керував автомобілем НОМЕР_1 на вулиці Маршала Бірюзова в м. Полтаві, не маючи при собі та не надавши для перевірки полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив підпункт «г'» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України (далі - Правил).

1.3. Заперечуючи факт вчинення інкримінованого йому порушення Правил, позивач зазначив, що у вказаний день і час він дійсно рухався на власному автомобілі у вказаному місці, але Правил не порушував. Незважаючи на це, був зупинений відповідачем, який не надавши йому будь-яких доказів вчинення правопорушення, піддав його адміністративному стягненню на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу. Вважаючи дії поліцейського при притягненні його до адміністративної відповідальності протиправними, він і просить визнати їх такими та скасувати винесену ним постанову, закривши провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

1.4. В установлений законом строк відповідач подав відзив на позов, в якому позовних вимог позивача не визнав, зазначивши, що останній дійсно вчинив інкриміноване йому порушення Правил, а тому законно підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, в зв'язку з чим відсутні підстави для скасування постанови. Зазначив, що факт вчинених позивачем правопорушень був виявлений ним безпосередньо при здійсненні контролю за безпекою дорожнього руху. У визначеній законом процедурі ним було здійснено фіксацію виявленого порушення Правил з застосуванням бодікамери та винесено постанову, відповідно до якої на позивача було накладено штраф в межах санкції частини ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою встановлена відповідальність за вказані порушення (а. с. 20-26).

2. Обставини справи, встановлені судом та докази, на підставі яких вони встановлені

2.1. Відповідно до постанови серії НК № 503010 10 лютого 2019 року о 15 год. 00 хв. цього ж дня він керував автомобілем НОМЕР_1 на вулиці Маршала Бірюзова в м. Полтаві, не маючи при собі та не надавши для перевірки полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив підпункт «г'» пункту 2.1 Правил.

2.2. Відповідачем суду надано відеозапис порушення, допущеного позивачем при керуванні транспортним засобом, а також процедури розгляду справи та накладення на нього адміністративного стягнення, який було досліджено в суді та з якого вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 у вказаний в оскаржуваній постанові час, був зупинений відповідачем та водію автомобіля було запропоновано надати для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, на що він відмовив, заявивши, що при собі його немає.

2.3. В судовому засіданні позивач визнав факт керування ним транспортним засобом без наявності у нього полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів та ненадання його на вимогу працівників поліції, але зазначив, що вважає порушенням з боку останніх його зупинку, так як будь-яких інших порушень вимог Правил він не допускав. Погодившись з наявністю в його діях інкримінованих йому порушень вимог Правил, він відмовився від позовних вимог та просив закрити справу.

3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

3.1. Закон України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух».

3.2. Стаття 14. Учасники дорожнього руху

Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

3.3. Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIIІ «Про національну поліцію».

3.4. Кодекс України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року, № 8073-Х (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

3.5. Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

3.6. Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3.7. Стаття 222. Органи Національної поліції

Органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху: 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

3.8. Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

3.9. Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

3.10. Стаття 268. Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

3.11. Стаття 280. Обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

3.12. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

3.13. Пункт 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: г') поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

3.14. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року, № 1395.

3.15. Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

3.16. Згідно з п. 9 цього розділу розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

3.17. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»

3.1.8 Пункт 24

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути наведені докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

4. Оцінка аргументів та мотиви суду

4.1. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.2. Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

4.3. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

4.4. Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

4.5. Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

4.6. Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

4.7. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає, що ними у визначеній законом процедурі доведено факт вчинення позивачем інкримінованого йому порушення Правил, що останній визнав і під час розгляду матеріалів справи в суді, в зв'язку з чим відмовився від позову.

4.8. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

4.9. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, було доведено правомірність прийнятого ним рішення, матеріалами справи встановлено, що ним дотримано права позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому постанова серії НК № 503010, винесена інспектором патрульної поліції Гнітьком Д. О. про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн є законною. В зв'язку з цим суд приходить до висновку про обґрунтованість підстав для визнання позивачем вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та відмови його від позову, яку суд приймає.

Керуючись статтею 238 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України Гнітька Дмитра Олександровича про скасування постанови, в зв'язку з відмовою позивача від позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А. Г. Савченко