Справа № 9901/988/18
Суддя: Саприкіна Ірина Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

Справа № П/9901/988/18 (П/9901/988/18)

Провадження № 11-35заі19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Шарапи В. М. від 04 січня 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Президента України, Верховної Ради України про визнання протиправними та нечинними указів, зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

27 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та нечинним Указ Президента України від 27 серпня 2014 року № 694/2014 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»;

- визнати протиправним та нечинним Указ Президента України від 10 вересня 2014 року № 715/2014 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»;

- зобов'язати Верховну Раду України на власному офіційному веб-сайті (веб-порталі http.//rada.gov.ua) привести ст. 11 Закону України № 1682-ІІІ «Про природні монополії» у відповідність до редакції, чинної станом на 07 жовтня 2010 року (до змін, внесених Законом України № 2592-VI від 07 жовтня 2010 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України).

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 04 січня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог до Президента України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки вже є спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (справа № П/9901/798/18).

В частині позовних вимог ОСОБА_3 до Верховної Ради України ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 04 січня 2019 року відкрито провадження у справі.

Не погодившись із ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 04 січня 2019 року про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог до Президента України, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати цю ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На обґрунтування своєї позиції ОСОБА_3 зазначив, що спір у цій справі відмінний від спору у справі № П/9901/798/18, оскільки, на думку скаржника, підстави і мотиви цих позовів різні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та надані на противагу їм аргументи відповідача, ВеликаПалата Верховного Суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis п. 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Як установлено судом першої інстанції, у жовтні 2018 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Президента України про визнання протиправними та нечинними Указів Президента України від 27 серпня 2014 року № 694/2014 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та від 10 вересня 2014 року № 715/2014 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (справа № П/9901/798/18).

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаним позовом.

В подальшому позивач звернувся до ВеликоїПалати Верховного Суду із апеляційною скаргою на зазначене судове рішення.

Постановою Великої Палати Верховного від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції прийнятої постанови. Абзац другий резолютивної частини ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року виключено. В іншій частині - залишено без змін.

Проаналізувавши позовні вимоги позивача до Президента України у цій справі, убачається, що вони є аналогічними вимогам у справі № П/9901/798/18.

Доводи ОСОБА_3, що його мотиви визнання протиправними та нечинними Указів Президента України від 27 серпня 2014 року № 694/2014 та від 10 вересня 2014 року № 715/2014 є відмінними від мотивів, викладених у справі № П/9901/798/18, ВеликаПалата Верховного Суду вважає безпідставними, оскільки різне обґрунтування позивачем одних й тих самих позовних вимог у різних адміністративних справах не свідчить про наявність іншого позову у розумінні КАС України.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду встановила, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_3 до Президента України про визнання протиправними та нечинними указів на підставі ч. 5 ст. 170 КАС України, оскільки у справі № П/9901/798/18 судом постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження за адміністративним позовом між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. Скаржник не спростував правильності висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 241-243, 266, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 04 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Саприкіна

Судді:

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук Л. М. Лобойко

Д. А. Гудима О. Б. Прокопенко

О. С. Золотніков Л. І. Рогач

О. Р. Кібенко О. М. Ситнік

В. С. Князєв В. Ю. Уркевич

О.Г. Яновська