Справа № 160/8120/18
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2019 року Справа № 160/8120/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прямі дистрибуції» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Прямі дистрибуції» (далі - ТОВ «Прямі дистрибуції», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС у якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2018/400016/2 від 28.09.2018р., прийняте Дніпропетровською митницею ДФС;
Позиція Дніпропетровської митниці ДФС відображена у відзиві на позовну заяву та аргументована тим, що в ході перевірки митним органом були виявлені невідповідності та неповноту наданих документів за переліком, сформованим відповідно до положень ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані позивачем. Враховуючи наведене, керуючись положеннями митного законодавства, відповідач стверджує, що у нього були відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості №UA110000/2018/400016/2 від 28.09.2018р. Таким чином, відповідач вважає, що посадові особи Дніпропетровської митниці при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості заявленого ТОВ «Прямі дистрибуції» товару та оформленні спірної картки відмови - діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, у зв'язку з чим у задоволенні даного позову слід відмовити.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
21.09.2018р. до Дніпропетровської митниці ДФС Товариством з обмеженою відповідальністю «Клокворк» (декларантом за договором про надання послуг митного брокера №1304 від 13.04.2018р.) задекларовано шляхом подання електронної митної декларації товар «запасні частини радіокерованих іграшок в асортименті RunCam» (в т.ч. товари: товар №1 «Аналогові камери FPV для спортивних гоночних дронів з великою змінюваною лінзою та якісним сенсором, у кількості 105 шт., вагою 6,895 кг», товар № 2 «Цифрова камера FPV для спортивних гоночних дронів, у кількості 4 шт, вагою 0,452 кг», товар №3 «Пластиковий корпус з вмонтованною лінзою. 66 шт., вагою 1,296 кг», товар №4 «Прилад для запису та збереження відео, що надходить з камер. 3 шт., вагою 0,063 кг», товар №5 «Пластикові змінні корпуси для камер, 7 шт., вагою 0,077 кг», товар №6 «Силіконові проводи для слаботочних систем (напругою 5-36В), призначені для приєднання камер до джерела живлення, 32 шт., вагою 0,213 кг», товар №7 «Частини для камер виготовлені з пластику. Призначені для фіксації лінзи - 15 шт„ вагою 0,325 кг». Країна походження - Китай.) на загальну суму 1 059,75 доларів США (29 738,55 грн.), який надійшов в адресу ТОВ «Прямі дистрибуції» згідно зовнішньоекономічного контракту №20180828-1 від 28.08.2018р., укладеного позивачем із компанією-виробником «CAMERA2000 LIMITED» (Гонконг), специфікації до контракту №001 від 30.08.2018р., інвойсу №20180830UA від 30.08.2018р. на умовах поставки СРТ-Дніпро (інкотермс-2010).
Митна декларація була зареєстрована за №UA110180/2018/417715 (далі - митна декларація), у якій митна вартість товару була визначена за основним методом визначення митної вартості, тобто за ціною контракту.
У відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі - МКУ), для підтвердження числового значення митної вартості імпортованого товару, митному органу на перевірку було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації:
-зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів №20180828-1 від 28.08.2018р.;
-специфікація до зовнішньоекономічного контракту №001 від 30.08.2018р.;
-пакувальний лист б/н від 30.08.2018р.;
-авіаційну вантажну накладну № LEJ-001004043 від 14.09.2018р.;
-договір про надання послуг митного брокера №1304 від 13.04.2018р.;
-лист СБУ від 13.09.2018р.;
-технічний опис від 30.08.2018р.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Відповідно до ст. 33 МКУ, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
Відповідно до частини 1 статті 320 МКУ, форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
За результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.
З метою перевірки рівня митної вартості зазначеного товару, посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС 25.09.2018р. сформовано запит та направлено до відділу контролю митної вартості УАМП та МТР щодо вирішення складного питання перевірки правильності митної вартості товару.
-105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»;
- 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
Статтею 54 МКУ передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МКУ.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
В результаті такого Контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
«Декларантом Позивача до митного контролю надані документи неналежної якості, а саме: інвойс від 30.08.2018 № 201808301ІЛ, специфікація від 30.08.2018р. №001 (даний документ не доступний в електронному форматі, декларанту запропоновано надати його у доступному вигляді)».
Вищезазначене унеможливило дослідити зазначені документи, у зв'язку із чим декларанта зобов'язано надати копії документів належної якості.
Відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються наступні витрати (складові митної вартості:
-витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
-витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Як зауважив відповідач, надана до митного контролю авіаційна накладна №LEJ-001004043 від 14.09.2018р. у відповідних графах не містить інформації щодо вартості транспортування вантажу та містить відомості щодо ваги товару - 7596 кг, в той час як вага оцінюваного товару згідно інших товаротранспортних документів становить 10 кг.
Враховуючи викладене, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п. 2, 3 ст. 53 МКУ, в рамках проведення консультацій, декларанту запропоновано, протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
-транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
-якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
-якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
-виписку з бухгалтерської документації;
-за наявності: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
-каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
-копію митної декларації країни відправлення.
Згідно п. 6 ст. 53 МКУ, декларанту запропоновано за власним бажанням надати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Відповідно до статті 52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Декларантом 25.09.2018р. надано наступні документи:
В рамках проведення консультації за результатом розгляду додатково наданих документів митним органом надано відповідь на зазначені документи.
Повідомленням №1 від 25.09.2018р. до митної декларації №UA110180/2018/417715 від 21.09.2018р. в рамках проведення консультації декларанта письмово проінформовано про необхідність надання додаткових документів. У разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно до ч. 6 ст. 54, ч. 2, ст. 58 МКУ.
Відповідно до п. 2 ст. 255 МКУ, строк митного оформлення може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей у разі подання додаткових документів відповідно до частини третьої ст. 53 МКУ в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні.
Строк надання додаткових документів 10 календарних днів, відповідно до п. 3 ст. 53 МКУ, однак відповідачем не обмежується право декларанта щодо можливості підтвердження заявленого рівня митної вартості протягом визначеного ч. 3 ст. 53 МКУ терміну.
Враховуючи вищезазначене, декларанту Позивача запропоновано письмово повідомити митницю про бажання або відмову надати інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Декларантом 26.09,2018 надано наступні документи:
-прайс-лист виробника від 01.01.2018 б/н;
-лист від декларанта з переліком наданих документів.
За результатами розгляду даних документів декларанту надіслано наступну інформацію.
Наданий до митного контролю прайс-лист містить інформацію щодо ряду таких цін: - Рекомендовані виробником роздрібні ціни (MSRP) у валютах долар США (загальні), євро (для Європейських країн), фунти стерлінги (для Великобританії); - оптові ціни визначені в залежності від статусу продавця: Дистриб'ютор (Distributor). Дилер (Dеаlег) та Магазин (Shор) у доларах США.
Декларантом заявлено митну вартість оцінюваного товару у відповідності до статусу Дистриб'ютор (Distributor) згідно відомостей наданого прайс-листа, однак підтвердження щодо визначеного статусу для ТОВ «Прямі Дистрибуції» до митного контролю не надано, що унеможливило підтвердження декларантом заявленої митної вартості товару.
Декларантом 27.09.2018р. надано лист продавця б/н б/д, в якому зазначено, що Покупцеві згідно Контракту від 28.08.2018р. №20180828-1 призначено статус «Дистриб'ютор», однак документального підтвердження щодо статусу «Дистриб'ютор» у Покупця до митного контролю не надано.
Відповідно до частини 5 ст. 6 Закону України «Про Зовнішньоекономічну діяльність» №959-ХІІ від 16.04.1991р., суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.
Відповідно до Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів 1980 року дистриб'ютор - це суб'єкт, який реалізує від імені виробника за свій рахунок в обумовленому регіоні придбаний у виробника або уповноваженої організації товар виробника на умовах визначених договором (угодою) з ним або уповноваженою організацією.
Під дистриб'юторським розуміється договір між виробником товарів і дистриб'ютором, відповідно до якого виробник зобов'язується поставляти товар дистриб'ютору для їх реалізації на певних територіях, а дистриб'ютор в свою чергу зобов'язується здійснювати просування, маркетинг та продаж придбаних товарів споживачам на цій території.
З економічної точки зору дистриб'ютор фактично виступає торговим посередником, що співдіє із виробником у просуванні його товару на постійній основі для споживачів. Дистриб'юторський договір чітко визначає права та обов'язки сторін в питаннях просування товару.
Отже, Позивачу на підтвердження статусу дистриб'ютора необхідно було надати дистриб'юторський договір.
Повідомленням від 25.09.2018 № 1 до митної декларації від 21.09.2018 № UA110180/2018/417715 в рамках проведення консультації декларанта письмово проінформовано про необхідність надання додаткових документів.
Повідомленнями до ЕМД №№ 1, 2, 3 та 4 надана інформація щодо розгляду наданих до митного контролю документів та ознайомлено з правами щодо можливості надання додаткових документів для підтвердження декларантом заявленої ним митної вартості товарів.
Листом декларанта від 28.09.2018 № 809/1 проінформовано митницю, що інші додаткові документи до ЕМД від 21.09.2018 № UA110180/2018/417715 надаватись не будуть.
Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом.
Під „дійсною вартістю" розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальному ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується саме на дійсній вартості.
Таким чином, визначена декларантом митна вартість відповідно до наданого прайс-листа щодо ціни продукції (Distributor), що постачається за Договором від 28.08.2018 № 20180828-1, не відповідає поняттю дійсної вартості згідно зі статтею VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Відповідно до ст. 59 МКУ, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.
Відповідно до ст. 60 МКУ (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 і ст.59 МКУ, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Згідно ч.2. ст.60 МКУ, під подібними розуміються товари, хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції, порівняно з товарами, що оцінюються. У відповідності до ч. 3 ст.60 МКУ, для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Відповідно до положень ч.4 ст.59 та ч.5 ст.60 МКУ, ціна договору щодо ідентичних або подібних товарів береться за основу для визначення митної вартості, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних умовах.
Відсутність інформації про митне оформлення за ціною угоди товарів. Ідентичних/подібних оцінюваним відповідно до ст.59. 60 МКУ, унеможливило застосування методів визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних / подібних (аналогічних) товарів.
У зв'язку із неможливістю застосування методів визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних (ст.59 МКУ) та подібних (ст.60 МКУ), посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58 - 61 МКУ, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст.62 МКУ на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування ст.62 та ст.63 МКУ може бути зворотною.
Методи на основі віднімання та додавання вартості повинні ґрунтуватися на даних, які є об'єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів.
Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів.
У зв'язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості.
Згідно статті 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями статті 64 МКУ, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч. 2 ст. 64 МКУ).
За результатами проведеного обчислення з урахуванням цінових характеристик товарів у прайс-листі виробника, митна вартість оцінюваної партії товару розрахована в залежності від вартості товару за одиницю - штука та скоригована наступним чином:
-товар № 1 - до рівня 618,9920 дол.США/кг;
-товар № 2 - до рівня 707,8761 дол.США/кг;
-товар № 3 - до рівня 575,1080 дол.США/кг;
-товар № 4 - до рівня 856,6667 дол.США/кг;
-товар № 5 - до рівня 817,2727 дол.США/кг;
-товар № 6 - до рівня 505,5399 дол.США/кг;
-товар № 7 - до рівня 184,1538 дол.США/кг.
Митницею прийнято оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товарів, у відповідності до якого товари скориговано за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ - резервним методом, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, та ґрунтується на відомостях, наведених у наданому до митного контролю прайс-листа виробника, а також інформації відкритих джерел, яка є співставною.
Таким чином, Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано Картку відмови.
Відповідно до ст. 264 МКУ, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Таким чином, Картка відмови прийнята митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до положень ч.7 ст. 55 МКУ, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч. 6 ст.307 МКУ.
Під час дії гарантійних зобов'язань Позивач до митниці не звертався, своїм правом на надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару - не скористався.
Враховуючи вищевикладене, невідповідність відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та зазначені у графах 33 оскаржуваних Рішень про коригування митної вартості, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно зі сформованим митницею переліком, митницею правомірно прийнято Рішення про коригування митної вартості від 28.09.2018 № UA110000/2018/400016/2.
Згідно з ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прямі дистрибуції» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови у митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України - у суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова