Справа № 2340/4436/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року справа № 2340/4436/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дорошенко Л.В.,

представника позивача: Лазебник Р.Р. - за довіреністю;

представника відповідача: Павленко М.В. - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 17.07.2018 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 17.07.2018 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 17.07.2018 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 17.07.2018 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 17.07.2018 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 17.07.2018 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 17.07.2018 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з податковим повідомленням-рішенням від 17.07.2018 № АТ «НВП «СЕМЗ» зобов'язано виправити у звітності з податку на прибуток виявлене перевіркою завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування на суму 280 414,00 грн., оскільки підприємство не включило у 2017 році до складу інших операційних доходів, кредиторську заборгованість за отримані від ТОВ «Метал Сервіс Група» у 2014 році товари, а у 2017 році сплив строк позовної давності для стягнення такої заборгованості.

Згідно бухгалтерських даних позивача за ним рахується заборгованість в сумі 280 414 грн., яка є більшою від суми, яка обліковується за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Метал Сервіс Група» і причина розбіжності не встановлена. Позивачем борг не сплачено, хоча проти його наявності позивач не заперечує.

Цю заборгованість у розмірі 280 414 грн. відповідач розцінює як безповоротну фінансову допомогу, однак позивач з даним висновком не погоджується зазначивши, що включення зазначеної суми до об'єкта оподаткування можлива у випадку, якщо заборгованість уже не погашатиметься. Якщо існує ймовірність погашення, яку оцінює сам боржник, то зобов'язання має обліковуватись.

З аналогічних підстав позивач вважає неправомірним зменшення відповідачем податкового кредиту на суму 46 736 грн.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 17.07.2018 № ; від 17.07.2018 №; від 17.07.2018 № ; від 17.07.2018 № позивач звернув увагу на таке.

Щодо заниження зобов'язань з ПДВ на суму 1 707 398,00 грн. - перевіркою встановлено, що АТ «НВП «СЕМЗ» у періоді липень 2015 - березень 2018 років занизило податкові зобов'язання на суму 1 707 398,00 грн. через неправильний облік операцій з брухтом чорних та кольорових металів, який утворився як відходи після ремонтів двигунів, що здійснювався позивачем для іноземних підприємств, як замовників за договорами. Для ремонту такі двигуни ввозилися в Україну.

Завершивши ремонт та отримавши брухт у вигляді залишків, позивач на виконання вимог Митного кодексу України оформлював ввезення брухту на територію України (митне оформлення) та сплачував ПДВ. Сплачений митним органам ПДВ позивач відносив до податкового кредиту.

Перевіркою встановлено фактичну оплату митного ПДВ та правомірність формування податкового кредиту у зв'язку з віднесенням до нього сплаченого ПДВ.

У зв'язку з наведеним позивач вважає безпідставним твердження відповідача про необхідність нарахування зобов'язання з ПДВ на таку ж суму як податковий кредит (1 707 398,00 грн) внаслідок використання брухту в неоподатковуваних операціях.

Також через нереєстрацію позивачем у період з 01.01.2017 по 31.03.2018 податкових накладних по операціях з ввезеним брухтом на суму 969 855 грн., відповідачем нараховано штраф у сумі 484 927,50 грн. за податковим повідомленням-рішенням №, що в силу викладеного вище є безпідставним.

Щодо заниження зобов'язань з ПДВ на суму 9554,00 грн. ГУ ДФС у Черкаській області вважає, що надані підприємством освітні послуги не звільняються від оподаткування ПДВ. Такі доводи контролюючий орган обґрунтовує тим, що АТ «НВП «СЕМЗ» не є навчальним закладом.

Однак, позивач має ліцензію АЕ №636329 на надання освітніх послуг, видану Міністерством освіти 05.05.2015. Згідно з вказаною ліцензією та додатками до неї вона видана ПАТ «НВП «СЕМЗ» для надання освітніх послуг навчальними закладами, пов'язаних з одержанням професійної освіти на виробництві.

ПАТ «НВП «СЕМЗ» для цілей надання освітніх послуг на виробництві прирівняно до навчальних закладів, тому створення окремого підрозділу не є обов'язковим і на підставі пп. 197.1.2 п. 197.1. ст. 197 Податкового кодексу України підприємство звільнено від сплати ПДВ, оскільки надавало послуги як навчальний заклад.

Щодо заниження зобов'язань з ПДВ на суму 3500 грн. позивач зазначив, що у додатку Д1 до декларації з ПДВ зменшення зобов'язань на суму 3500 грн. відбулося щодо ПАТ «Укразлізниця» замість ПП «Меткомпані», через те, що у цьому додатку вказуються лише номери ІПН без зазначення назви контрагента.

Разом з тим, у вказаному додатку не вказано зменшення зобов'язань на суму 3500 грн. за контрагентом ПП «Меткомпані», тому вказана помилка у підсумку не призвела до заниження податкового зобов'язання за червень 2016 року.

Також позивач вважає неправомірним податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 №, яким нараховано штраф у розмірі 132 992,90 грн. за порушення Положення про ведення касових операцій в національній валюті в України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637.

Позивач стверджує, що підприємство оприбутковувало готівкові кошти відповідно до Z-звітів, які формуються на підставі фіскальних чеків у книзі КОРО своєчасно. Так, дата внесення записів до книги КОРО відповідає даті роздрукування Z-звітів.

Крім того до розділу І книги КОРО вклеєно всі денні Z-звіти, зазначені в Акті перевірки як неоприбутковані. Отже, інформація про неоприбуткування готівки не відповідає дійсності.

Слід зазначити, що перевіркою не встановлено невідповідність роздрукованих AT «НВП «CM3» Z-звітів та, відповідно, суму оприбуткованої готівки інформації, що надходить до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв'язку за технологією Національного банку України.

За вказаних обставин позивач вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В письмовому відзиві на адміністративний позов та в судовому засіданні представник відповідача просила у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що в порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 Податного кодексу України, п.п. 3.3 МСФЗ 9 «Фінансові інструменти», п. 65 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», п.15 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», п.4.25, п.4.30 Концептуальної основи фінансової звітності, перевіркою встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 280 414,00 грн.

При цьому в розумінні підпункту 14.1.257 пункту 14,1 статті 14 ПКУ, сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строків позовної давності, є безповоротною фінансовою допомогою.

Згідно поданої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2017 року товариство не зазначило у ряд. 01 «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» суму заборгованості, що не стягнута з ТОВ «Метал Сервіс Груп», код 34224798, після закінчення строку позовної давності на суму 280414,38 грн., в т.ч. ПДВ 46 736 грн.

Щодо податкових повідомлень - рішень №, № відповідач зазначив, що позивачем протягом перевіреного періоду здійснено ввезення залишків продуктів переробки - брухту чорних та кольорових металів, шляхом оформлення імпорту. Вказаний брухт утворювався внаслідок виконання робіт по капітальному ремонту електродвигунів для нерезидентів України.

При ввезені на митну територію України товарів за основною ставкою товариством сплачувався податок на додану вартість на загальних підставах та в подальшому включався до складу податкового кредиту, як ПДВ сплачений митним органам.

В подальшому, отриманий брухт реалізовано іншим підприємствам на території України, тому позивач мав сплати податок на додану вартість із доходів з їх джерелом походження в Україні.

Також в ході проведення перевірки встановлено, що позивач надавав послуги з професійно-технічного навчання, перепідготовки кадрів, підвищення кваліфікації на загальну суму 47 768,00 грн.

Незважаючи на наявність ліцензії з правом надання професійно-технічної освіти, позивач для надання послуг з професійно-технічного навчання, перепідготовки кадрів, підвищення кваліфікації не має структурного підрозділу у структурі товариства, тому не відноситься до навчальних закладів і не має права на застосування пільги з податку на додану вартість відповідно до п.п. 197.1.2 п. 197.2 ст. 197 Податкового кодексу України.

В червні місяці 2016 року позивачем виписана та зареєстрована податкова накладна №61602 на суму 3500,00 грн. ПДВ на покупця ПП «Меткомпані». У зв'язку з виявленою помилкою 13.07.2016 зареєстровано розрахунок коригування №63014 від 30.06.2016 до податкової накладної №61602 від 16.06.16, якою за цим самим контрагентом зменшено ПДВ - зобов'язання на суму 3500,00 грн. При цьому, до додатку 1 (таблиця 1) «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість ОДІ)» до податкової декларації з податку на додану вартість (реєстраційний номер документу ) товариством не враховано зменшення ПДВ на суму 3500 грн. за контрагентом ПП «Меткомпані», а помилково віднесено зменшення суми ПДВ у розмірі 3500 грн. по контрагенту ПАТ «Укрзалізниця».

Враховуючи викладене, позивачем занижено податкові зобов'язання за червень 2016 року на суму 3500 грн.

Перевіркою встановлено, що позивачем не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні на суму податку на додану вартість 969 855,00 грн., у зв'язку з чим відповідно до п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України ГУ ДФС у Черкаській області винесено ППР від 17.07.2018 № щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 484 927,50 грн. (50%) за не складання та не реєстрацію в ЄРПН податкових накладних.

Щодо податкового повідомлення - рішення № представник відповідача зазначила, що в ході проведення перевірки встановлено порушення вимог п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», оскільки у позивача існувала протермінована дебіторська заборгованість, яка підлягала обов'язковому декларуванню, однак позивачем зазначені валютні цінності у поданих до Смілянської ОДПІ деклараціях про валютні цінності не відображено.

Відповідно до пп. 2.7 п. 2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 №49 невиконання резидентами вимог щодо порядку та термінів декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018 № представник відповідача звернула увагу, що при перевірці книг обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) за адресою здійснення діяльності: Черкаська область, м. Сміла, вул. Коробейника, б. 5, встановлено несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів в графу 5 розділу 2 КОРО.

В розділі 4 вищезазначених КОРО відсутня інформація про вихід РРО з ладу по наведених днях, тому до позивача правомірно застосовано штрафні санкції у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

На підставі наведеного представник відповідача вважає, що позов задоволенню не підлягає.

У відповіді на відзив позивач звернув увагу на безпідставність тверджень, викладених в акті перевірки, що є підставою для скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень.

У запереченні на відповідь відповідач не визнав доводи позивача та наполягав на відсутності підстав для задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.03.2018, за результатами якої складено акт від 23.06.18 № 251/23-00-14-0807/30147563.

Перевіркою встановлено порушення акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод», зокрема:

1. вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 137.1 ст.137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із внесеними змінами та доповненнями, п. 7 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11,1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за №860/4153, в результаті чого встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 280414 грн. в т.ч. за 1 квартал 2017 року у сумі 280414 грн., за півріччя 2017 року у сумі 280414 грн. та за три квартали 2017 року у сумі 280414 грн., за 2017 рік у сумі 280414 грн., та за І квартал 20.18 року у сумі 280414 грн.;

2. вимог пп. «б» п. 185.1 ст.185, пп. «ж» п. 86.3 ст.186, абзацу третього п. 187.8, ст.187, п.пЛ97Л.,2, п. 197.1, сї.197, п. 198.4., п.198.5, ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено (завищено) податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 49438 грн., в тому числі завищено за листопад 2015 року на 8136 грн., занижено за грудень 2015 року на 21627грн., занижено за лютий 2016 року на 35947 грн.

3. вимог п. 198.4, п. 198.5. ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню всього у сумі 1583671 грн., у тому числі за липень 2015 року на 89977 грн., за серпень 2015 року на 58391 грн,, за вересень 2015 року на 35907грн., за жовтень 2015 року на 27147 грн., за квітень 2016 року на 37704 грн., за травень 2016 року на 8936 грн., за червень 2016 року на 20640 грн., за липень 2016 року на 33207 грн., за вересень 2016 року на 1.27613 грн., за листопад 2016 року на 20000 грн., за січень 2017 року на 187922 грн., за лютий 2017 року на 57082 грн., за березень 2017 року на 131952 грн., за квітень 2017 року на 55057 грн., за травень 2017 року на 58615 грн., за червень 2017 року на 59394 грн., за серпень 2017 року на 65881 грн., за вересень 2017 року на 30759 грн., за жовтень 2017 року на 23951 грн., за листопад 2017 року на 71343 грн., за грудень 2017 року на 194273 грн., за лютий 2018 року на 116235 грн., за березень 2018 року на 71684 грн.;

4. вимог пп. 192.1.1, п. 192.1. ст. 192, пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3, 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України, п. 5) п. 4 Розділу ІІ «Податковий кредит» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29.01.2016 №21, зареєстрованого Міністерствам юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, в результаті чого завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 декларації) за березень 2018 року на суму 62596 грн;

5. вимог п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку на додану вартість за 2015 рік у розмірі 299202 грн., за 2016 рік у розмірі 438342 грн., за 2017 рік у розмірі 781936 грн., за І квартал 2018 року у розмірі 187919 грн. (штрафні санкції будуть застосовані відповідно и.120-1.1. ст. 120-1 Податкового кодексу України за період з 01.01.2017 по 31.03.2018) та встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних з податком на додану вартість в сумі 2807,54 грн.

11. вимог п. 2.6 гл. 2 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (із змінами та доповненнями), в редакції яка діяла до 05.01.2018, в частині оприбуткування та несвоєчасного оприбуткування готівки в КОРО на загальну суму 26598 грн. 58 коп.;

12. вимог статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині порушення строків надходження валютної виручки за експортними контрактами від:

- 17.09.2014 №НЮ;1036/СЭМЗ в сумі 63 000,00 дол. США на 857 днів (з рахуванням строків, встановлених постановою Правління Національного банку України від 03.06.2015 №354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України»). У зв'язку з поданням позову до Арбитражного суда города Москва про стягнення заборгованості з нерезидента та винесення судом рішення про задоволення позову, відповідно до частин 3 та 5 статті 4 Закону № 185/94-ВР пеня не сплачується;

- 14.12.2012 №50/127 в сумі 1 000 000,00 рос. руб. на 2 дні, 3 564 935,00 рос. руб. на 76 днів, 6 467 268.00 рос. руб. на 75 днів, 6 467 268,00 рос. руб. на 74 дні. У зв'язку з поданням позову до Господарського суду Черкаської області про стягнення заборгованості з нерезидента та винесення судом рішення про задоволення позову, відповідно до частин 3 та 5 статті 4 Закону Ке 185/94-ВР пеня не сплачується;

13. вимог статті 1 Указу Президента України №319/94 від 19 червня 1994 року «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами», статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», в частині порушення порядку декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України та знаходяться за її межами станом на 01.01.2016, 01.04.2016, 01.07.2016, 01.10.2016, 01.01.2017, 01.04.2017, 01.07.2017, 01.10.2017, 01.01.2018 та 01.04.2018.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято:

1) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 280414 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1583671 грн. та нараховано штрафні санкції в сумі 395 918 грн.;

3) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № про застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в сумі 484 927 грн. 50 коп.

4) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 61797 грн., в тому числі 49438 грн. основного зобов'язання та 12360 грн. штрафних санкцій;

5) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 59096 грн.;

6) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та штрафних санкцій за порушення валютного законодавства в сумі 3400 грн.;

7) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 р. № про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки в сумі 132992 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження вказані податкові повідомлення-рішення залишено без змін рішенням ДФС України від 28.09.2018 №31770/6/99-99-11-01-01-25.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі за текстом - ПК України).

В розумінні підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності є безповоротною фінансовою допомогою.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16.01.2003р. загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судом встановлено, що за даними бухгалтерського обліку АТ «НВП «СЕМЗ» рахується кредиторська заборгованість за отримані від ТОВ «Метал Сервіс Група» у 2014 році товари в сумі 280414 грн., як наслідок, у 2017 році сплив строк позовної давності для стягнення такої заборгованості. Тому зазначена сума заборгованості, в розумінні наведених положень Податкового кодексу України, визнається безповоротною фінансовою допомогою отриманою позивачем.

Враховуючи зазначене, суд відхиляє доводи позивача про неправильне застосовування відповідачем Національних стандартів бухгалтерського обліку, оскільки норми Податкового кодексу України мають вищу юридичну силу.

Відповідно до п. 7 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за № 860/4153, до складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов'язані з операційною діяльністю підприємства.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 базою оподаткування є грошове вираження об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу та п. 137.1 ст.137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною ст. 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що всупереч вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України позивачем занижено дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2017 рік на суму 280414 грн., в т.ч. за І квартал 2017 року на загальну суму 280414 грн. шляхом не включення до складу доходів декларації з податку на прибуток за 2017 рік безповоротної фінансової допомоги в сумі 280414 грн.

Наведене вказує на відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018 №.

З аналогічних мотивів суд не вбачає підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018 №000721408 в частині завищення від'ємного значення з податку на додану вартість в сумі 46 736,00 грн.

Так, відповідно до пп. 14.1.13 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до безоплатно наданих товарів (робіт, послуг) належать:

а) товари, що надаються за договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошової або іншої компенсації вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання та використані нею.

Пунктом 198.2 ст. 196 Податкового кодексу України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Враховуючи, що вартість товарів, отриманих позивачем не оплачена ним протягом строку позовної давності, останні є безоплатно отриманими, а тому не має права на податковий кредит після спливу строку позовної давності.

Отже, позивачем при списанні кредиторської заборгованості, по якій минув строк позивної давності необхідно відкоригувати у сторону зменшення податковий кредит по ТОВ «Метал Сервіс Груп» 17.03.2017 на суму ПДВ 46 736,00 грн., що позивач не вчинив, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

До податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018 №000721408 також включено суму ПДВ 9249 грн., що стосується надання послуг з професійно-технічного навчання, які оподатковані позивачем за нульовою ставкою.

Вирішуючи питання про правомірність зазначених дій позивача, суд враховує, що відповідно до п.п. 197.1.2 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання послуг із здобуття вищої, середньої, професійно-технічної та дошкільної освіти навчальними закладами.

Отже, Податковий кодекс України виокремлює спеціального суб'єкта - навчальний заклад, для звільнення від оподаткування операцій з постачання послуг із здобуття освіти.

В розумінні ст. 1 Закону України «Про освіту» заклад освіти - юридична особа публічного чи правового права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність.

Отже, необхідною ознакою навчального закладу є надання освітніх послуг, як основного виду діяльності.

Наявність у позивача ліцензії на надання освітніх послуг не створює правових наслідків у вигляді звільнення від оподаткування податком на додану вартість, оскільки надання освітніх послуг не є його основним видом діяльності, тому податкове повідомлення-рішення в цій частині скасуванню не підлягає.

Разом з тим, перевіркою виявлено порушення пп. 192.1.1, п. 192.1, ст. 192 Податкового кодексу України, яке полягає у безпідставному (без складання розрахунку коригування) зменшенні суми податкового зобов'язання за червень 2016 року по покупцю ПАТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» на суму 3500 грн.

Судом встановлено, що 16.06.2016 позивачем зареєстрована податкова накладна №61602 на суму 3500 грн. ПДВ на покупця ПП «Меткомпані», ІПН 80.

13.07.2016 позивачем зареєстровано розрахунок коригування №63014 від 30.06.2016 до податкової накладної №61602 від 16.06.2016, яким за цим самим контрагентом ПП «Меткомпані» зменшено зобов'язання зі сплати ПДВ на суму 3500,00 грн.

Проте, у додатку 1 до податкової декларації з ПДВ від 20.06.2016 задекларовано коригування податкових зобов'язань в бік зменшення в сумі 3500,00 грн. щодо покупця ПАТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», ІПН 55.

Тобто, зменшення податкових зобов'язань з ПДВ на суму 3500 грн. відбулося щодо ПАТ «Укразлізниця» замість ПП «Меткомпані». Однак, позивач не зменшував податкових зобов'язань на суму 3500 грн. за контрагентом ПП «Меткомпані».

Наведене свідчить, що вказана помилка не призвела до заниження податкового зобов'язання з ПДВ за червень 2016 року, оскільки у звітному періоді загальна сума коригувань становила 3500 грн.

Виходячи з наведеного, суд погоджується з доводами позивача, що податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 №000721408 в цій частині підлягає скасуванню.

Встановлюючи в судовому засіданні правомірність податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018 № , суд зазначає, що єдиним доводом позивача щодо його неправомірності є відсутність підпису ревізора на розрахунку штрафних санкцій, однак доводів щодо спростування факту вчиненого порушення позивач не навів, доказів не надав, тому суд не вбачає підстав для його скасування.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 17.07.2018 № та від 17.07.2018 №, суд зазначає, що підставою їх прийняття є здійснення позивачем неналежного обліку операцій з брухтом чорних та кольорових металів.

Згідно відомостей, які містяться в акті перевірки, позивачем протягом перевіреного періоду здійснено ввезення залишків продуктів переробки (брухту чорних та кольорових металів), шляхом оформлення імпорту (ІМ 40). Вказаний брухт утворювався внаслідок виконання робіт по капітальному ремонту електродвигунів для нерезидентів України.

При ввезені на митну територію України товарів (брухт кольорових та чорних металів) за основною ставкою товариством сплачувався податок на додану вартість на загальних підставах та в подальшому включався до складу податкового кредиту, як ПДВ сплачений митним органам, що відображено позивачем у рядку 12.1 декларацій з податку на додану вартість.

На думку відповідача, позивач зобов'язаний на підставі п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України нарахувати зобов'язання з ПДВ на таку ж суму як податковий кредит в розмірі 1 707 398,00 грн., оскільки використав брухт у неоподатковуваних операціях.

У цьому контексті суд зазначає, що згідно з п. 189.1. ст. 189 Податкового кодексу України визначено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за товарами/послугами визначається, виходячи з вартості їх придбання.

Виходячи з положень п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).

Відповідно до п. 23 підрозділу 2 розділу XX перехідні положення Податкового кодексу України тимчасово до 1 січня 2019 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З наведених норм Податкового кодексу України вбачається, що від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з імпорту чорних та кольорових металів згідно переліку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Всі інші операції з брухтом оподатковуються ПДВ на загальних підставах.

Згідно пунктів 3, 4, 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за №1300/27745, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В контексті наведених положень Порядку, суд зазначає, що для з'ясування наявності підстав належної сплати ПДВ податковий орган мав перевірити та зазначити в акті перевірки, який саме брухт чорних та кольорових металів ввезений на митну територію України позивачем та навести докази його подальшої реалізації в оподатковуваних операціях чи за операціями, які звільнені від оподаткування.

Наявність одного лише посилання в акті перевірки на реалізацію брухту чорних та кольорових металів не є достатньою підставою для притягнення платника податків до відповідальності, що вказує на неправомірність податкових повідомлень-рішень від 17.07.2018 №, від 17.07.2018 № та є підставою для їх скасування.

В свою чергу, податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 484927,50 грн. (50%) прийнято за не складання та не реєстрацію в ЄРПН податкових накладних за вищевказаними операціями з брухтом чорних та кольорових металів. Тобто, скасування податкових повідомлень від 17.07.2018 №, № має наслідком скасування податкового повідомлення-рішення №.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018 № судом встановлено, що згідно цього рішення нараховано штраф у п'ятикратному розмірі, що становить 132 992, 90 грн. за порушення Положення про ведення касових операцій в національній валюті в України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (далі - Положення №637), яке полягало у не оприбуткуванні та несвоєчасному оприбуткуванні готівки в книзі обліку розрахункових операцій (КОРО) на загальну суму 26598,58 грн.

Відповідно до п. 2.6 Положення №637 (в редакції, чинній на момент оприбуткування готівкових коштів) оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (РРО) або використанням розрахункових книжок (РК) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

В розумінні положень п. 2 Положення №637 оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

З наведених норм Положення №637 вбачається, що оприбуткуванням готівкових коштів визнається здійснення їх обліку на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Отже, для з'ясування обставин порушення контролюючий орган повинен співставити фактичні грошові кошти наявні у касі підприємства з даними фіскальних звітних чеків РРО. Лише в такому випадку можлива констатація факту порушення.

На переконання суду, якщо підприємство роздрукувало та приєднало до книги обліку розрахункових операцій фіскальні звітні чеки, які співпадають із сумою фактичних надходжень за відповідний день, то останнє дотрималось встановленого порядку обліку готівкових коштів.

Згідно відомостей, які містяться в акті перевірки, підприємство оприбутковувало готівкові кошти відповідно до денних Z-звітів у книзі обліку розрахункових операцій своєчасно - дата внесення записів до книги КОРО відповідає даті роздрукування Z-звітів.

Натомість з акту перевірки вбачається, що висновки ревізорів побудовані виключно на записах, які містяться у книгах обліку розрахункових операцій. Фактичне надходження грошових коштів ревізори не перевіряли, тому суд вважає не доведеним порушення позивачем порядку ведення касових операцій.

У цьому контексті суд погоджується з доводами позивача, що перевіркою також не встановлено невідповідність роздрукованих позивачем Z-звітів та, відповідно, суму оприбуткованої готівки інформації, що надходить до органів державної фіскальної служби по дротових або бездротових каналах зв'язку за технологією Національного банку України.

Наведене дає підстави для висновку про неправомірність податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018 №, що є підставою для його скасування.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що судом задоволено позовні вимоги позивача на суму 2662807 грн. 40 коп., тому на його користь підлягає стягненню з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 39942 грн. 11 коп. (2662807,40х1,5%=39942,11).

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області:

- № від 17.07.2018;

- №000721408 від 17.07.2018 в частині завищення від'ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 3500 грн.;

- № від 17.07.2018;

- № від 17.07.2018;

- № від 17.07.2018.з

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» (20705, Черкаська область, м. Сміла, вул. Коробейника, 1, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 39942 (тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот сорок дві) грн. 11 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 2 квітня 2019 року.

Суддя В.В. Гаращенко