Справа № 356/39/19
Суддя: Голік Г. К.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/39/19
№ провадження 2-а/356/5/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.19 року Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Голік Г.К.

з участю секретаря Бейгул Л.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березань адміністративну справу № 356/39/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області капрала поліції Семеняки Олександра Вікторовича про оскарження постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 09.01.2019 року поліцейський Управління патрульної поліції в м. Бориспіль капрал поліції Семеняка О.В. притягнув його до адміністративної відповідальності за те, що (як вказано в постанові серії НК № 325558) «09.01.2019 о 18:20 М-93 76 км А/Д Київ-Харків, керуючи тз при повороті праворуч не дотримався вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), чим порушив розділ 34 ПДР України за ч. 1 ст. 122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 гривень. Позивач вважає дії поліцейського капрала поліції Семеняки О.В. незаконними та такими, що не відповідають вимогам КУпАП та Конституції України. ОСОБА_1 стверджує, що постанова серії НК № 325558 від 09.01.2019 року винесена з грубими порушеннями КУпАП та Конституції України.

Як зазначено в адміністративному позові, ОСОБА_1 09.01.2019 року, керуючи автомобілем Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1, по автодорозі Київ-Харків в напрямку м. Київ, під'їжджаючи до прилеглої дороги, яка веде до м. Березань, завчасно перестроївся у смугу для гальмування і повернув праворуч на цю дорогу. При здійсненні повороту позивача зупинив поліцейський Семеняка О.В. та почав звинувачувати в порушенні Правил дорожнього руху і просив пред'явити посвідчення водія і реєстраційний документ на автомобіль.

Як вказує ОСОБА_1 у своєму позові, на даній ділянці дороги для того, щоб перестроїтись на смугу для гальмування, вимушено потрібно перетинати дві лінії, які відділяють смугу. Після попереджувального знаку 1.23.1 («Прилягання другорядної дороги» (прилягання з правого боку) зображення прилягань відповідає реальній конфігурації перехрестя. Знак установлюється поза населеними пунктами на відстані 150-300 м, у населених пунктах - на відстані 50-100 м до початку небезпечної ділянки. У разі потреби знак встановлюється і на іншій відстані, яка зазначається на табличці 7.1.1. Табличка 7.1.1 «Відстань до об'єкта» , ці лінії ніде не перериваються і тому для того, щоб перебудуватись на смугу для гальмування і повернути на дорогу в м. Березань потрібно перетинати дві непереривчасті лінії.

Розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено, позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. Розмітка 1.1 має синій колір, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині.

Як стверджує позивач, на даній ділянці дороги нанесені дві переривчасті лінії, при чому одна від одної на відстані 60 см і протяжністю приблизно 2000 м. В ПДР немає такої розмітки. Ці лінії до розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) не відносяться. ОСОБА_1 вважає, що Семеняка О.В. повинен був врахувати дані недоліки дорожньої розмітки.

ОСОБА_1 вказує, що постанова серії НК № 325558 винесена з порушенням норм КУпАП та ст. 19,62 Конституції України. Семенякою О.В. порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме ст. 268, 278, 279, 280 КУпАП. Таким чином, постанова серії НК № 325558 від 09.01.2019 року винесена з повним та всебічним ігноруванням вимог КУпАП, тому позивач просив суд скасувати постанову серії НК № 325558 від 09.01.2019 року як таку, що винесена з порушенням вимог КУпАП.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 17.01.2019 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області капрала поліції Семеняки Олександра Вікторовича про оскарження постанови про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Призначено підготовче судове засідання на 12.02.2019 року.

12.02.2019 року ухвалою суду справу за вказаним вище адміністративним позовом призначено до судового розгляду по суті на 12.03.2019 року з участю сторін та викликом свідка.

12.03.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 04.04.2019 року для повторного виклику відповідача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у ньому, просив позовні вимоги задоволити.

Відповідач Семеняка О.В., належним чином повідомлений, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надав.

До канцелярії суду 08.02.2019 року за вх. № 446 надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії, наданий представником відповідача. Так, у відзиві вказано, що твердження позивача, викладені у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Згідно постанови, винесеної поліцейським роти № 4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП капралом Семенякою О.В., 09.01.2019 о 18 год. 20 хв. водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ SPRINTER, н.з. НОМЕР_1 за адресою: М-03 76 КМ а/д Київ-Харків не дотримався вимог дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія», ПДР України, а саме перетнув суцільну лінію при повороті праворуч, чим порушив розділ 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 - порушення вимог розмітки проїзної частини доріг та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до розділу 34 ПДР України: горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Як вказано у відзиві, на відео з нагрудної камери інспектора зафіксований порядок розгляду оскаржуваної постанови. Позивача було ознайомлено з правами особи, що притягується до адміністративної відповідальності, наміру скористатись якими він не виявив бажання.

Також до відзиву в якості доказу додано копію рапорту поліцейського роти № 4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП капрала поліції ОСОБА_3, який був свідком вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме перетин лінії дорожньої розмітки 1.1 та порушення розділу 34 ПДР.

До матеріалів відзиву представником відповідача долучено відео з реєстратора службового автомобіля, що, з точки зору представника відповідача, слугує підтвердженням нанесення дорожньої розмітки 1.8,1.18 та дорожнього знаку 5.16 на 76 км автодороги Київ-Харків згідно вимог ДСТУ 2587:2010 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування» наказ Держспоживстандарту України від 27 грудня 2010 р. № 590 та ПДР. Зважаючи на викладене, представник відповідача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

У порядку, встановленому ст. 163,182 КАС України позивачем не подано відповіді на відзив.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 8.5.1 Правил дорожнього руху передбачено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Дорожня розмітка 1.1 - (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей (п.п.1.1 п. 34.1 ПДР).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, у тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Судом встановлено, що 09.01.2019 року поліцейським роти № 4 БПП м. Бориспіль УПП у Київській області капралом поліції Семенякою О.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 325558, за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи: 09.01.2019 року о 18 год. 20 хв. М-03 76 км А/Д Київ-Харків, водій, керуючи транспортним засобом не дотримався вимог дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія», ПДР України, а саме перетнув суцільну лінію при повороті праворуч, чим порушив розділ 34 Правил дорожнього руху (а.с. 6; 25).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що взимку 2019 року він разом з ОСОБА_1 їхав з м. Києва до м. Березань на автомобілі Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1, який належить йому, за кермом якого був ОСОБА_1 Останній з правої крайньої смуги здійснив поворот праворуч в напрямку міста Березань, після чого їх зупинив інспектор поліції та повідомив, що водій порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1, перетнувши вузьку суцільну лінію. Вказане не відповідає дійсності, оскільки, роблячи поворот в напрямку м. Березань, водій правил дорожнього руху не порушував.

Факт присутності вказаного вище свідка під час перебігу зазначених вище подій знайшов своє підтвердження при дослідженні судом відеозаписів, наданих сторонами.

До відзиву представником відповідача додано копію рапорту поліцейського роти № 4 батальйону УПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП капрала поліції ОСОБА_3 від 09.01.2019 року, з якого вбачається, що 09.01.2019 року він перебував в складі екіпажу Лемур-201 на посту КП Березань, де став свідком того, що водій автомобіля Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 о 18:20 перетнув суцільну лінію розмітки 1.1 при повороті праворуч в сторону м. Березань (а.с. 26).

Крім того, судом було досліджено диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора Семеняки О.В. Суд критично оцінює вказаний відеозапис, виходячи з того, що на ньому не відображено безпосередньо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказаний відеозапис відображає події, які відбувалися вже після зупинки працівниками поліції автомобіля від керуванням ОСОБА_1 та процес розгляду справи та винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Суд критично оцінює надані позивачем в якості доказу фото, що знаходяться на оптичному носії інформації, зважаючи на те, що забраження на них датоване 2015 роком, тобто суд позбавлений можливості поза розумним сумнівом встановити, чи відповідає зображене на фото дорожній обстановці на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з наданого позивачем відеозапису, на якому зафіксовано процес розгляду справи та винесення постанови про адміністративне правопорушення, не вбачається порушень працівниками поліції порядку розгляду справи, встановленого КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, незважаючи на заперечення позивачем своєї вини, відповідач, як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача, тобто не тільки зафіксувати його шляхом складення постанови.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 вказано, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У даному випадку для не дотримання позивачем вимог дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія», ПДР України, а саме перетину суцільної лінії при повороті праворуч, чим порушено розділ 34 Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис безпосередньо події, фотокартки, на яких би було зафіксовано вказане правопорушення тощо.

Суд наголошує на вимогах ч. 2. ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача ОСОБА_1, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4. 1 ).

Проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи норми ч. 2 ст. 9 КАС України, ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме: скасування постанови серії НК № 325558 від 09.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КАС України (яка є спеціальною нормою відносно ст. 295 КАС України) передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах по притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положень ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст. 55, 62, Конституції України, ст. 7, 9, 122, 222, 245, 247, 251, 288, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 9, 72, 73, 77, 74. 75, 242, 243, 246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Розділом 34 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, до поліцейського роти № 4 БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області капрала поліції Семеняки Олександра Вікторовича, АДРЕСА_2, про оскарження постанови про адміністративне правопорушення,- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 325558 від 09.01.2019 року, винесену поліцейським роти № 4 БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області капралом поліції Семенякою Олександром Вікторовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу, закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до підпункту 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. К. Голік