Справа № 465/289/19
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

28.03.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого-судді Кузь В. Я.

за участі секретаря судових засідань- Янковської С. Ю.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області , за участю третьої особи - Інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Шимечка Івана Богдановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 646040 від 06.01.2019 року та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 646040 від 06.01.2019 року та закриття провадження у справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що її було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - надалі КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн, про що відповідачем було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 646040.

Як вбачається з оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, штраф було накладено за таких обставин: 06.01.2019 року, по вул. Коперніка, у м. Львові, водій автомобіля «Ніссан Мікра» д/н НОМЕР_1 здійснила зупинку ближче 10 м. від перехрещуваної ділянки дороги, чим порушила вимоги п.п. 15.9 і, 15.10. а ПДР.

Одночасно з виявленням поліцією адміністративного правопорушення її автомобіль було примусово евакуйовано на спеціальний майданчик та після сплати коштів ( витрати пов'язані з евакуацією та транспортуванням) автомобіль їй повернуто.

Вважає, що винесена постанова є протиправною і такою, що підлягає скасуванню внаслідок відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, оскільки ПДР вона не порушувала, підстави для примусової евакуації транспортного засобу - відсутні, як і докази скоєння правопорушення.

Зазначає, що інспектор УПП у Львівській області ДПП Шимечко І.Б., який склав постанову відносно неї не являвся особою, яка виявила адміністративне правопорушення.

Відповідачем не виявлялось та відповідно не припинялось вказане АПП, шляхом залучення працівників ЛКП «Муніципальна Варта» до евакуації авто на спецмайданчик.

Так, 06.01.2019 року вона здійснила паркування автомобілем по вул. Коперніка, у м. Львові, неподалік паркомату.

Оплату послуг за паркування транспортного засобу не було здійснено з причин систематичного не приймання у купюроприймач паркомату внесених купюр номіналом по 10 , 20 та 50 гривень.

Зазначає, що її автомобіль не створював перешкод для інших учасників дорожнього руху, не створював аварійної ситуації на дорозі та не перешкоджав оглядовості іншим водіям.

У зв'язку з чим, просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

Ухвалою від 30.01.2019 року призначено спрощений порядок розгляду справи.

Позивач в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить заяву задовольнити.

З'ясовано, що відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позов до суду не подав.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що постановою інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Національної поліції України, Шимечка Івана Богдановича від 06.01.2019 серія НК №646040, ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України, а саме за те, що вона 06.01.2019 року по вул. Коперніка, у м. Львові, як водій автомобіля «Ніссан Мікра» д/н НОМЕР_1 здійснила зупинку ближче 10 м. від перехрещуваної ділянки дороги, чим порушила вимоги п.п. 15.9 і, 15.10. аПДР.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ч.3 ст. 122 КУпАП, встановлено відповідальність за Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов'язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративних правопорушень, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 06 січня 2019 слід скасувати.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ст. 284 КУпАП, вирішення питання про закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області , за участю третьої особи - Інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Шимечка Івана Богдановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 646040 від 06.01.2019 року та закриття провадження у справі, задовольнити частково.

Постанову серії НК № 646040 від 06.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Кузь