Справа № 340/455/19
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м.Кропивницький Справа № 340/455/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Пасічника Ю.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Полтавська, 38, м. Кропивницький, 25015, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградської області (вул.Велика Перспективна, 55, м.Кропивницький, 25006, ) про скасування податкового-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Кіровоградський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" (25015, вул. Полтавська, 38, м. Кропивницький, , надалі - позивач) звернулось з позовом до ГУ ДФС у Кіровоградській області (25006, вул. В. Перспективна, 55, м. Кропивницький, , надалі - відповідач) та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (т.2 а.с.34,35) просить суд: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 25.10.2018р. в частині визначення грошового зобов'язання в розмірі 26713,68 грн. та штрафної санкції в розмірі 1211954,14 грн.; № від 25.10.2018р. в частині визначення грошового зобов'язання в розмірі 2417,80 грн. та штрафної санкції в розмірі 96775,19 грн.

Ухвалою суду від 22.02.2019р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 18.03.2019р.

Ухвалою суду від 18.03.2019р. розгляд справи було відкладено до 02.04.2019р. за клопотанням позивача (т.2а.с.33,43).

02.04.2019р. сторони подали клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні (т.2а.с.52).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на клопотання сторін подальший розгляд справи здійснюється у письмовому провадженні (т.2а.с.51).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку філії "Канатовської ДЕД" ДП "Кіровоградський облавтодор" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2016р. по 30.06.2018р. за висновками якої складено акт від 12.10.2018р. №148/11-28-14-02/26177405.

За результатами перевірки було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, які прийнято на підставі ст. 127 ПК України.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач вказує, що в даному випадку має застосовуватись ст. 126 ПК України, що також підтверджено судовою практикою з вирішення аналогічних спорів.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Відповідачем подано відзив на позов вимоги якого не визнаються з тих підстав, що у зв'язку з виявленими порушеннями виявленими в ході перевірки позивача, застосуванню підлягає саме ст. 127 ПК України, оскільки ст. 126 ПК України повинна бути застосована лише в тому випадку, якщо платник хоча й з порушенням строків, але погасив заборгованість з податку повністю (т.1а.с.109,110).

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є юридичною особою за законодавством України, що підтверджується статутом підприємства (т.1а.с.85-94).

Відповідно до п. 3.8. статуту за рішенням засновника підприємство може створювати на території України, а також за її межами філії, представництва, та інші відокремлені підрозділи.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до вказаного реєстру внесено відомості щодо філії "Канатовської ДЕД" ДП "Кіровоградський облавтодор" (т.2а.с.55-57).

Посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку філії "Канатовської ДЕД" ДП "Кіровоградський облавтодор" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2016р. по 31.06.2018р., а також правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.07.2016р. по 31.06.2018р., за результатами якої складено акт від 12.10.2018р. №148/11-28-14-02/26177405 (т.1а.с.13-75).

В ході перевірки встановлено порушення п.п.168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176, п.п. 1.4, п.п. 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки, відповідно до п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України, відповідачем прийнято:

податкове повідомлення-рішення від 25.10.2018 року №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1654130 грн. основне зобов'язання, 1211954,14 грн. штрафних санкцій та 418169,39 грн. пені (т.1а.с.96-100);

податкове повідомлення-рішення від 25.10.2018 року №, яким визначено суму грошового зобов'язання з військового збору в розмірі 143041,68 грн. основне зобов'язання, 96775,19 грн. штрафних санкцій та 37246,44 грн. пені (т.1а.с.76-80).

В частині визначення суми нарахованої пені позивач порушення не заперечує, сума пені не є предметом розгляду даної справи, позивачем не оспорюється в межах даної справи.

Позивач не погоджується із рішенням податкового органу в частині застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб на суму 1211954,14 грн. за податковим повідомленням - рішенням № та на суму 96775,19 грн. за податковим повідомленням - рішенням №, оскільки, на його думку, відповідальність за несвоєчасне перерахування до бюджету податку повинна наставати за статтею 126 Податкового кодексу України.

Крім того, позивач подав заяву про уточнення позовних вимог (т.2а.с.34,35), та просив суд окрім визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень в частині визначення штрафних санкцій, визнати протиправними та скасувати рішення в частині визначення основного зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 26713,68 грн. за податковим повідомленням-рішенням № та основного зобов'язання з військового збору в розмірі 2417,80 грн. за податковим повідомленням-рішенням №.

На підтвердження доводів наведених у заяві про уточнення позовних вимог, позивачем надано копії платіжних доручень якими частково погашено заборгованість з основного зобов'язання за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Суд, дослідивши зміст наданих позивачем платіжних доручень встановив, що основне зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб визначене відповідачем було частково сплачено на підтвердження чого надано копії платіжних доручень №399 від 13.06.2018р. на суму 100 грн., №39 від 19.07.2018р. на суму 16500 грн. (т.2а.с.36), №70 від 24.07.2018р. на суму 9800 грн., №82 від 25.07.2018р. на суму300 грн. (т.2а.с.37), №123 від 31.07.2018р. на суму 13,68 грн. (т.2а.с.38), всього на суму 26713,68 грн., основне зобов'язання з військового збору частково сплачено на підтвердження чого надано копії платіжних доручень №400 від 13.06.2018 на суму 100 грн. (т.2а.с.38), №40 від 19.07.2018р. на суму 1400 грн., №71 від 24.07.2018р. на суму 800 грн. (т.2а.с.39), №124 від 31.07.2018р. на суму 17,80 грн., №83 від 25.07.2018р. на суму 100 грн. (т.2а.с.40), всього на суму 2417,80 грн.

Надаючи відзив на адміністративний позов, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, відповідачем не спростовано доводів щодо уточнення позовних вимог.

Таким чином, основне зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб визначене податковим повідомленням-рішенням № від 25.10.2018р. підлягає частково визнанню протиправним та скасуванню в розмірі 26713,68, а основне зобов'язання з військового збору визначене податковим повідомленням-рішенням № від 25.10.2018р. підлягає частково визнанню протиправним та скасуванню в розмірі 2417,80 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 54.1, п. 54.2 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Згідно з пп. 57.1 ст 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Згідно з пп. 68.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Позивач не заперечує виплати заробітної плати із затримкою, крім того він не заперечує проти суми пені, нарахованої оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Згідно п.п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В той же час, п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України передбачено, що не нарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом. До або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1096 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Положення ст. 126 Податкового кодексу України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України.

Положення ст. 127 Податкового кодексу України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 ПК, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 03.04.2018 року по справі № П/811/616/17 (№ рішення в ЄДРСР 73173167).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, відповідач безпідставно застосував до позивача штрафні санкції відповідно до ст. 127 Податкового кодексу України, якою передбачено накладення штрафу за ненарахування, неутримання та несплату (неперерахування) податків, оскільки при розгляді справи встановлено, що такий обов'язок позивачем було виконано в повному обсязі, що відображено в акті перевірки, з якого встановлено, що під час виплати заробітної плати податок було утримано в повному обсязі та перераховано до бюджету.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування в частині застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб на суму 1211954,14 грн. за податковим повідомленням - рішенням № та на суму 96775,19 грн. за податковим повідомленням - рішенням №, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем понесено судові витрати в сумі 19210 грн. (т.1а.с.2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 25.10.2018р. в частині визначення грошового зобов'язання в розмірі 26713,68 грн. та штрафної санкції в розмірі 1211954,14 грн.; № від 25.10.2018р. в частині визначення грошового 1зобов'язання в розмірі 2417,80 грн. та штрафної санкції в розмірі 96775,19 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області () судовий збір в розмірі 19210 грн. на користь Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" ().

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник