Справа № 817/740/18
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2019 року м. Рівне №817/740/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Ковальчук Г.М та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Грабовський В.А.,

відповідача: представник Білик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс"
доГоловного управління ДФС України у Рівненській області
про зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" (далі - позивач, ТОВ "Рівненський МЖК") звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області по розподілу сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" платіжними дорученнями від 22.01.2015 року №1180 на суму 1 647,16 грн., від 22.01.2015 року №1181 на суму 225,85 грн., від 30.01.2015 року №1193 на суму 21 981,23 грн., від 09.02.2015 року №1207 на суму 225,85 грн., від 20.02.2015 року №1232 на суму 29 657,51 грн., №1336 від 26.03.2015 року на суму 29 657,51 грн., від 24.04.2015 року №1377 на суму 9 793,93 грн., від 30.04.2015 року №1329 на суму 10 000,00 грн., від 30.04.2015 року №1330 на суму 10 000,00 грн., від 26.06.2015 року №1379 на суму 3 903,93 грн., від 26.06.2015 року №1380 на суму 20 193,93 грн., від 30.06.2015 року №1383 на суму 9 600,00 грн., від 22.07.2015 року №13 на суму 21 000,00 грн., від 28.07.2015 року №15 на суму 8 593,93 грн., банківською квитанцією від 29.05.2015 року №0.0.391723534.1 на суму 25 890,00 грн., податкових зобов'язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) у сумі 202 370,83 грн. на погашення податкового боргу та пені у розмірі 202 370,83 грн.;

- зобов'язання Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом спрямування розподілених в погашення податкового боргу та пені коштів у сумі 202 370,83 грн. за призначенням платежу, вказаному у платіжних дорученнях від 22.01.2015 року №1180, від 22.01.2015 року №1181, від 30.01.2015 року №1193, від 09.02.2015 року №1207, від 20.02.2015 року №1232, №1336 від 26.03.2015 року, від 24.04.2015 року №1377, від 30.04.2015 року №1329, від 30.04.2015 року №1330, від 26.06.2015 року №1379, від 26.06.2015 року №1380, від 30.06.2015 року №1383, від 22.07.2015 року №13, від 28.07.2015 року №15, банківській квитанції від 29.05.2015 року №0.0.391723534.1.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним повністю сплачено податкові зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб за грудень 2014 року, січень-листопад 2015 року, проте з інтегрованої картки платника податків вбачається, що сплачені кошти, як орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності, податковим органом протиправно спрямовано в погашення податкового боргу та пені, нарахованої в минулі періоди. Вказує на те, що оспорювана сума пені у розмірі 202 370,83 грн. з орендної плати з юридичних осіб була визначена в порушення вимог ст.129 Податкового кодексу України, оскільки нарахована на грошові зобов'язання, що виникли на підставі скасованих в судовому порядку податкових повідомлень-рішень. Також зазначає про те, що відповідач не виключав з обліку пеню, у стягненні якої було відмовлено судовими рішеннями. Наголошує на тому, що здійснюючи у 2015 році зарахування сум поточних платежів в рахунок погашення заборгованості за 2011-2013 роки податковим органом не враховано фактів подачі ТОВ "Рівненський МЖК" уточнюючих податкових декларацій, якими зменшено нараховану до сплати орендну плату з юридичних осіб; погашення податкового боргу, відсутність якого встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили; погашення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі значно більшому, ніж був визначений позивачем у податкових деклараціях з орендної плати за землю, з урахуванням уточнюючих податкових декларацій з орендної плати за землю. На думку позивача, не зарахування відповідачем платіжних доручень та квитанції за 2015 рік, сплачених у встановленому законом порядку і строки, в рахунок сплати самостійно визначених податкових зобов'язань з орендної плати з юридичних осіб за період грудень 2014 року, січень-червень 2015 року, а навпаки списання з цих коштів неіснуючої безпідставно внесеної до інтегрованої картки платника пені та податкового боргу, покладає на позивача необхідність повторно сплатити кошти в розмірі списаного податкового боргу та пені для усунення податкового боргу, який було протиправно визначено відповідачем. За таких обставин, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.03.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 20.04.2018 о 09:15 год. в залі судових засідань Рівненського окружного адміністративного суду (м. Рівне, вул. 16 Липня 87). Встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області відзиву на позовну заяву не подала.

Ухвалою суду від 20.04.2018 закрито підготовче провадження у справі. Під час підготовчого засідання до участі у справі залучено другого відповідача - Головне управління ДФС у Рівненській області. Встановлено відповідачу 2 п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 11.05.2018 о 14:30 год.

У встановлений судом строк Головне управління ДФС у Рівненській області відзиву на позовну заяву не подало.

Ухвалою суду від 11.05.2018 провадження у адміністративній справі №817/740/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій, - зупинено до 31.08.2018 для надання можливості сторонам у справі примиритися

Ухвалою суду від 03.09.2018 провадження у справі №817/740/18, - поновлено. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Рівненського окружного адміністративного суду на 14.09.2018 на 16:30 год.

Ухвалою суду від 14.09.2018 провадження у адміністративній справі №817/740/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій, - зупинено до 01.03.2019 для надання можливості сторонам у справі примиритися.

Ухвалою суду від 04.03.2019 провадження у справі №817/740/18, - поновлено. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Рівненського окружного адміністративного суду на 27.03.2019 на 10:15 год.

Ухвалою суду від 27.03.2019 прийнято відмову представника позивача від позову в частині позовних вимог у адміністративній справі №817/740/18. Закрито провадження в адміністративній справі №817/740/18 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області по розподілу сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" платіжними дорученнями від 22.01.2015 року №1180 на суму 1 647,16 грн., від 22.01.2015 року №1181 на суму 225,85 грн., від 30.01.2015 року №1193 на суму 21 981,23 грн., від 09.02.2015 року №1207 на суму 225,85 грн., від 20.02.2015 року №1232 на суму 29 657,51 грн., №1336 від 26.03.2015 року на суму 29 657,51 грн., від 24.04.2015 року №1377 на суму 9 793,93 грн., від 30.04.2015 року №1329 на суму 10 000,00 грн., від 30.04.2015 року №1330 на суму 10 000,00 грн., від 26.06.2015 року №1379 на суму 3 903,93 грн., від 26.06.2015 року №1380 на суму 20 193,93 грн., від 30.06.2015 року №1383 на суму 9 600,00 грн., від 22.07.2015 року №13 на суму 21 000,00 грн., від 28.07.2015 року №15 на суму 8 593,93 грн., банківською квитанцією від 29.05.2015 року №0.0.391723534.1 на суму 25 890,00 грн., податкових зобов'язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) у сумі 202 370,83 грн. на погашення податкового боргу та пені у розмірі 202 370,83 грн.

Тобто, з 27.03.2019 Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області не є відповідачем у даній адміністративній справі.

01.04.2019 представником відповідача через канцелярію (ВДЗ) суду подано письмові пояснення по справі №817/740/18. У даних поясненнях представник відповідача зазначив, що відповідно до системи "Податковий блок" та історії виникнення податкового боргу за позивачем рахується податковий борг, починаючи з 30.12.2016. З інтегрованої картки платника податків по орендній платі з юридичних осіб за 2015 рік вбачається, що позивач сплачував не поточні платежі з грошового зобов'язання по оплаті з орендної плати за землю, а погашав податковий борг в порядку черговості, що підтверджується платіжними дорученнями, в яких у полі призначення зазначено код сплати 140 - "Надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу". Крім того, у вказаних поясненнях представник відповідача просив залишити позовну заяву без розгляду, з огляду на пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду (а.с.134).

Ухвалою суду від 01.04.2019 залишено заяву представника відповідача - Головного управління ДФС України у Рівненській області про залишення позовної заяви без розгляду по справі №817/740/18 - без розгляду.

У судовому засіданні 01.04.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 01.04.2019 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових поясненнях по справі. Зазначив, що податковий борг з орендної плати з юридичних осіб погашався згідно з черговістю його виникнення. Посилання позивача на невнесення змін до облікових даних платника на підставі судових рішень, які набрали законної сили, вважав необґрунтованими, оскільки вони спростовуються відомостями інтегрованої картки платника. Просив повністю відмовити у задоволені позову.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 02.12.1993 ТОВ "Рівненський МЖК" зареєстроване як юридична особа. На обліку в ДПІ у м. Рівному перебуває з 31.08.1995.

Позивач, у зв'язку із видом здійснюваної діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель, має в користуванні земельні ділянки із числа земель житлової та громадської забудови. При цьому кількість та/або розміри земельних ділянок періодично змінюються, з огляду на що позивач подавав відповідачу як звітні, так уточнюючі податкові декларації з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

28 січня 2011 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало до ДПІ у м. Рівному звітну податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, в якій задекларувало до сплати грошове зобов'язання на загальну суму 396172 грн. 97 коп., в тому числі за грудень - 33014,46 грн., а за січень-листопад - по 33014,41 грн. щомісячно (а.с.36-37 т.1).

26 жовтня 2011 року Товариство подало до ДПІ у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, в якій позивач зменшив свої зобов'язання по основній звітній декларації (позитивне значення: рядок 14 - рядок 13), зокрема, за січень на 8975,57 грн., за грудень на 10304,93 грн., а за лютий-листопад - на 10305,29 грн. щомісячно (а.с.38-41 т.1).

30 січня 2012 року позивачем подано звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2012 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 272 509,50 грн., зокрема за: січень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; лютий 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; березень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; квітень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; травень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; червень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; липень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; серпень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; вересень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; жовтень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; листопад 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; грудень 2012 року у розмірі 22709,18 грн. (а.с.50-56 т.1).

28 серпня 2012 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, в якій позивач зменшив свої зобов'язання по основній звітній декларації з урахуванням попереднього уточнення (позитивне значення: рядок 14 - рядок 13), а саме: за січень - грудень на 3868,79 грн. щомісячно (а.с.42-46 т.1).

28 серпня 2012 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2012 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 226083,90 грн., зокрема за: січень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; лютий 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; березень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; квітень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; травень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; червень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; липень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; серпень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; вересень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; жовтень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; листопад 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; грудень 2012 року у розмірі 18840,27 грн. (а.с.57-63 т.1).

Нараховано до зменшення податкового зобов'язання по орендній платі за землі державної або комунальної власності на 2012 рік (позитивне значення (р.14-р.13)) за: січень у розмірі 3868,79 грн., лютий у розмірі 3868,79 грн., березень у розмірі 3868,79 грн., квітень у розмірі 3868,79 грн., за травень у розмірі 3868,79 грн., червень у розмірі 3868,79 грн., липень у розмірі 3868,79 грн., серпень у розмірі 3868,79 грн., вересень у розмірі 3868,79 грн., жовтень у розмірі 3868,79 грн., листопад у розмірі 3868,79 грн., грудень у розмірі 3868,91 грн.

22 березня 2013 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало до ДПІ у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, в якій позивач зменшив свої зобов'язання по основній звітній декларації з урахуванням попередніх уточнень (позитивне значення: рядок 14 - рядок 13), а саме: за грудень на 1990,19 грн., за січень - листопад на 1990,22 грн. щомісячно (а.с.47-49 т. 1).

Крім того, 22 березня 2013 року було подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2012 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 202 201,29 грн.

Нараховано до зменшення податкового зобов'язання по орендній платі за землі державної або комунальної власності на 2012 рік (позитивне значення (р.14-р.13)) за січень-листопад - по 1990,22 грн., за грудень - 1990,19 грн. (а.с.64-68 т.1).

20 лютого 2014 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало до ДПІ у м. Рівному звітну податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2014 рік, в якій задекларувало до сплати грошове зобов'язання на загальну суму 286250,73 грн., в тому числі за грудень - 23854,09 грн., а за січень-листопад - по 23854,24 грн. щомісячно (а.с.91-96 т.1).

Крім того, 24 квітня 2014 року товариство подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2014 рік, в які було задекларовано до сплати за 2014 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 284940,06 грн., зокрема за: січень 2014 року у розмірі 23997,96 грн.; лютий 2014 року у розмірі 23859,69 грн.; березень 2014 року у розмірі 23708,25 грн.; квітень 2014 року у розмірі 23708,25 грн.; травень 2014 року у розмірі 23708,25 грн.; червень 2014 року у розмірі 23708,25 грн.; липень 2014 року у розмірі 23708,25 грн.; серпень 2014 року у розмірі 23708,25 грн.; вересень 2014 року у розмірі 23708,25 грн.; жовтень 2014 року у розмірі 23708,25 грн.; листопад 2014 року у розмірі 23708,25 грн.; грудень 2014 року у розмірі 23708,16 грн. (а.с.97-99 т. 1).

Вказаною декларацією позивач зменшив свої зобов'язання по основній звітній декларації (позитивне значення: рядок 14 - рядок 13), а саме: за грудень на 145,93 грн., а за березень - листопад на 145,99 грн. щомісячно. При цьому, позивач збільшив свої зобов'язання за січень на 143,72 грн. і з лютий на 5,45 грн. із нарахуванням штрафу і пені.

13 лютого 2015 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2015 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2015 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 355890,14 грн., в тому числі за січень-листопад 2015 року - 29 657,51 грн., за грудень 2015 року - 29 657,53 грн. (а.с.100-106 т.1)

Відповідними платіжними дорученнями, квитанціями та банківськими виписками підтверджується, що позивачем систематично сплачувались податкові зобов'язання з орендної плати за землю за грудень 2014 року, січень-листопад 2015 року (а.с.107-137 т.1).

Разом з тим, з інтегрованої картки платника податків ТОВ "Рівненський МЖК" за платежем орендна плата з юридичних осіб слідує, що сплачені кошти як орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за січень-грудень 2015 року податковим органом спрямовано в погашення податкового боргу за грудень 2011 року- вересень 2012 року, січень-травень 2013 року, пені, нарахованої в минулі періоди в загальному розмірі 202 370,83 грн. (а.с.236-250 т.1; а.с.1-47 т.2).

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст. 288 Податкового кодексу України).

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 Податкового кодексу України).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України).

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу (п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України).

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п.285.1 ст.285 Податкового кодексу України).

Згідно з вимогами пункту 285.2 статті 285 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку з набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.152 цієї статті передбачено, що погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно з пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм випливає, що податковий борг може бути погашено лише коштами (в тому числі надміру сплаченими платником податків) або майном (майновими правами) платника податків.

Тобто, податковий борг не може бути погашений за рахунок показників уточнюючих розрахунків платника податків, в яких відображено нарахування до зменшення податкового зобов'язання (рядок 178 уточнюючої податкової декларації з плати за землю).

Подання уточнюючих декларацій, в яких заповнений рядок 178, тягне за собою зменшення показників раніше задекларованих податкових зобов'язань, і ніяким чином не може бути розцінене в якості погашення податкового боргу.

Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Пунктом 129.3. статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Згідно з приписами пункту 129.2. статті 129 Податкового кодексу України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов'язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов'язання (його частини) скасовується.

У відповідності до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Таким чином, положеннями статті 129 Податкового кодексу України передбачено можливість нарахування пені лише у разі прострочення сплати узгодженого податкового зобов'язання та, як наслідок, виникнення боргу.

За своєю суттю пеня є видом юридичної відповідальності, яка застосовується до платників податків за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов'язань, та нараховується на основну суму грошового зобов'язання яка визначається платником податку та/або контролюючим органом.

Крім того, пунктом 57.4 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, відсутність податкового боргу та факт його погашення виключає право податкового органу нараховувати пеню, а факт скасування грошового зобов'язання призводить до скасування пені.

Всупереч вказаним нормам чинного законодавства, податковий орган нараховував пеню на грошові зобов'язання, що виникли на підставі податкових повідомлень-рішень, які були скасовані в судовому порядку та не виключав з обліку пеню, у стягненні якої було відмовлено судовими рішеннями.

Зокрема, судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2012 у справі №2а/1770/5490/2011 визнано протиправними та скасовані повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівне №3/0 від 13.03.2010, № від 30.08.2010, №/0 від 11.02.2011, №/0 від 16.03.2011, №/0 від 07.04.2011, №/0 від 18.05.2011, № від 21.07.2011, № від 10.08.2011, № від 07.09.2011, № від 18.10.2011, № від 30.11.2011, № від 30.11.2011, № від 19.12.2011, №/0 від 13.03.2010, №/0 від 13.03.2010, №/0 від 15.04.2010, №/0 від 25.05.2010, №/0 від 30.08.2010, №/0 від 24.09.2010, №/0 від 19.11.2010, №/0 09.12.2010, №/0 від 23.12.2010, №/0 11.02.2011, №/0 від 16.03.2011, №/0 від 07.04.2011, №/0 від 18.05.2011, №004311543/0 від 21.07.2011, № від 10.08.2011, № від 07.09.2011, № від 18.10.2011, № від 30.11.2011, № від 30.11.2011, №3 від 19.12.2011, № від 30.01.2012 (а.с.138-157 т.1).

Доказів скасування нарахованої пені матеріали справи не містять.

Контролюючим органом порушено вимоги пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, внаслідок чого здійснено зарахування сплати поточних платежів з грошового зобов'язання по оплаті орендної плати за землю за грудень 2014 року та січень-червень 2015 році в рахунок погашення податкового боргу по сплаті орендної плати за землю за жовтень-грудень 2011 року, січень-червень 2012 року, відсутність якого підтверджується платіжними документами позивача, а також встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Як встановлено судом, податковий орган здійснював зарахування поточних зобов'язань з орендної плати за землю у 2015 році в рахунок погашення податкового боргу за 2011-2012 роки, відсутність боргу якого встановлена, окрім постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2012 у справі №2а/1770/5490/2011, також постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 у справі №817/56/13-а, від 18.02.2013 у справі №817/55/13-а, від 30.04.2013 року у справі №817/228/13-а, від 15.03.2013 у справі №817/424/13-а, від 20.03.2013 у справі №817/425/13-а, від 10.04.2013 у справі №817/747/13-а, від 08.05.2013 у справі №817/1060/13-а, від 08.07.2014 у справі №817/1526/14, від 08.11.2014 у справі №817/2547/14, від 14.01.2015 у справі №817/3477/14 (а.с.138-198 т.1), від 16.08.2016 у справі №817/682/16, від 23.09.2016 року у справі №817/341/16, від 26.09.2016 року у справі №817/783/16, від 21.12.2016 року у справі №817/1419/16, від 27.12.2016 року у справі №817/928/16, від 14.04.2017 року у справі №817/2060/16 (а.с.205-223 т.1).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 у справі №817/1774/16 визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області щодо нарахування в період з 30.08.2011 по 09.12.2013 ТОВ "Рівненський МЖК" пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 159 492,86 грн., а також зобов'язано Державну податкову інспекцію у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області внести зміни до картки особового рахунку ТОВ "Рівненський МЖК" з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 30.08.2011 по 09.12.2013 пені в розмірі 159 492,86 грн. (а.с.224-230 т.1).

Зазначеними судовими рішеннями встановлено ту обставину, що податковий борг минулих періодів, в рахунок погашення якого відповідачем спрямовано кошти, перераховані позивачем з метою сплати поточних грошових зобов'язань з орендної плати за землю за 2011-2013 роки, фактично був відсутній.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суму у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також судом встановлено, що 30.09.2013 Головним управлінням Міндоходів у Рівненській області прийнято рішення №10 про розстрочення ТОВ "Рівненський МЖК" податкового боргу в сумі 724268,62 грн., а саме: 571120,98 грн. основного платежу, 153147,64 грн. штрафних санкцій, по строкам сплати 10.10.2013 - в сумі 241422,87 грн., 08.11.2013 - в сумі 241422,87 грн., 10.12.2013 - в сумі 241422,88 грн. (а.с.48 т.2).

Пунктом 100.2 статті 100 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) передбачено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 100.6 статті 100 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) визначено, що розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

30.09.2013 між Державною податковою інспекцією і у м.Рівному та ТОВ "Рівненський МЖК" укладено договір про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (а.с.49-50 т.2).

29.11.2013 Головним управлінням Міндоходів у Рівненській області прийнято рішення №10s про скасування розстрочення податкового боргу, а також надано розрахунок суми податкової заборгованості позивача (а.с.51,52 т.2).

До складу податкової заборгованості, яка відображена у рішенні ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30.09.2013 №10, входить податкова заборгованість по декларації від 30.01.2012 №1430, по стягненню якої відмовлено податковому органу, а саме: постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.02.2013 у справі №817/55/13-а та постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 у справі за №817/56/13-а.

Тому, подальше спрямування поточних платежів платника податків на погашення податкового боргу, розстроченого рішенням ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30.09.2013 №10, в який включено декларацію від 30.01.2012 №1430, є неправомірним та має наслідком недостовірність відомостей інформаційних систем податкового органу щодо суми податкового боргу ТОВ "Рівненський МЖК".

Разом з тим, як вже було зазначено судом, кошти, сплачені ТОВ "Рівненський МЖК" як поточні податкові зобов'язання з орендної плати за землю у 2015 році, контролюючим органом спрямовувалися саме на погашення пені, нарахованої у період з 30.08.2011 по 09.12.2013.

Також суд враховує, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 у справі №817/858/17, що набрала законної сили 17.01.2018, визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному щодо нарахування в період з 24.04.2014 по 04.05.2016 ТОВ "Рівненський МЖК" пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 203 997,82 грн., а також зобов'язано ДПІ у м. Рівному внести зміни до картки особового рахунку ТОВ "Рівненський МЖК" з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 24.04.2014 по 04.05.2016 пені в розмірі 203 997,82 грн. (а.с.231-234 т.1).

Враховуючи тривалість судового оскарження щодо наявності у позивача податкового боргу та правомірності нарахування пені за попередні періоди, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що строк звернення до суду з даним адміністративним позовом пропущено.

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що податковий орган, здійснюючи у 2015 році зарахування сум поточних платежів з орендної плати в рахунок погашення заборгованості за 2011-2012 роки, визначав суми такої заборгованості без врахування фактів подачі уточнюючих податкових декларацій 26.10.2011, 28.08.2012, 22.03.2013, а саме:

- за жовтень 2011 року відповідачем зараховано 30.12.2014 - 14 321,79 грн., 20.02.2015 - 18 692,62 грн., всього - 33 014,41 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2011 рік, поданої 22.03.2013 за жовтень 2011 року було задекларовано до сплати 16 850,11 грн., що є менше на 16 164,30 грн. зарахованої суми;

- за листопад 2011 року відповідачем зараховано 20.02.2015 - 2 434,55 грн., 26.03.2015 - 29 657,51 грн., 06.04.2015 - 922,35 грн., всього - 33 014,41 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2011 рік, поданої 22.03.2013 за листопад 2011 року було задекларовано до сплати 16 850,11 грн., що є менше на 16 164,30 грн. зарахованої суми;

- за грудень 2011 року відповідачем зараховано 30.01.2015 - 18 366,43 грн., 09.02.2015 року - 225,85 грн., 20.02.2015 - 8 530,34 грн., 30.09.2015 всього - 33 014,46 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2011 рік, поданої 22.03.2013 за грудень 2011 року було задекларовано до сплати 16 850,08 грн., що є менше на 16 164,38 грн. зарахованої суми;

- за січень 2012 року відповідачем зараховано 30.04.2015 - 18 078,43 грн., 05.05.2015 - 2 576,72 грн., 08.05.2015 - 2 053,97 грн., всього - 22 709,12 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 року за січень 2012 року було задекларовано до сплати 16 850,11 грн., що є менше на 5 859,01 грн. зарахованої суми;

- за лютий 2012 року відповідачем зараховано 08.05.2015 - 1 319,49 грн., 13.05.2015 - 982,48 грн., 15.05.2015 - 1 265,72 грн., 20.05.2015 - 324,00 грн., 21.05.2015 - 80,00 грн., 25.05.2015 - 42,00 грн., 28.05.2015 - 3 332,24 грн., 29.05.2015 - 15 363,19 грн., всього - 22 709,12 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за лютий 2012 року було задекларовано до сплати 16 850,11 грн., що є менше на 5 859,01 грн. зарахованої суми;

- за березень 2012 року відповідачем зараховано 29.05.2015 - 10 526,81 грн., 02.06.2015 - 671,00 грн., 03.06.2015 - 199,00 грн., 04.06.2015 - 4 799,00 грн., 05.06.2015 - 107,00 грн., 09.06.2015 - 250,00 грн., 12.06.2015 - 53,00 грн., 18.06.2015 - 106,00 грн., 19.06.2015 - 26,00 грн., 24.06.2015 - 26,00 грн., 25.06.2015 - 107,00 грн., 26.06.2015 - 5 838,31 грн., всього - 22 709,12 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за березень 2012 року було задекларовано до сплати 16 850,11 грн., що є менше на 5 859,01 грн. зарахованої суми;

- за квітень 2012 року відповідачем зараховано 26.06.2015 - 18 555,55 грн., 30.06.2015 - 4 153,57 грн., всього - 22 709,12 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за квітень 2012 року було задекларовано до сплати 16 850,11 грн., що є менше на 5 859,01 грн. зарахованої суми;

- за травень 2012 року відповідачем зараховано 30.06.2015 - 5 446,43 грн., 01.07.2015 - 131,00 грн., 06.07.2015 - 430,00 грн., 13.07.2015 - 6 954,44 грн., 22.07.2015 - 9 747,25 грн., всього - 22 709,12 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за травень 2012 року було задекларовано до сплати 16 850,11 грн., що є менше на 5 859,01 грн. зарахованої суми;

- за червень 2012 року відповідачем зараховано 22.07.2015 - 11 252,75 грн., 28.07.2015 - 8 689,93 грн., 28.08.2015 - 2 766,44 грн., всього - 22 709,12 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за червень 2012 року було задекларовано до сплати 16 850,11 грн., що є менше на 5 859,01 грн. зарахованої суми.

Не зважаючи на вказані обставини та вимоги чинного законодавства, відповідачем не здійснено належного відображення даних в інтегрованій картці платника податків позивача - на підставі рішень суду, що набрали законної сили та з урахуванням сплати податкових зобов'язань відповідно до поданих уточнюючих податкових декларацій.

Механізм зворотнього віднесення протиправно списаних в оплату пені коштів та відображення інформації в інтегрованій картці платника податків з 10.06.2016 передбачено пунктом 5 розділу 1 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (набрання чинності з 10.06.2016) (далі - Порядок №422).

Згідно із п. 5.2. Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України № 953 від 17.12.2010 (далі - Інструкція № 953) (втратила чинність 10.06.2016) пеня, нарахована на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягає скасуванню, а якщо така пеня була сплачена, вона підлягає зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 Кодексу.

Відповідно до пункту 5 розділу 1 Порядку № 422 контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в інформаційній системі (далі - ІКП) облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень. Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії. При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов'язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи. У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

Крім того, згідно підпунктом 3 параграфу 4 розділу 5 Порядку № 422 у підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень / рішень / вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється залежно від наслідків розгляду скарги (заяви) відповідно до інформації з інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, на статуси "Скасовується в адміністративному порядку", або "Вручено, адміністративний розгляд", або "Анульовано" при частковому скасуванні.

Згідно з положеннями пункту 21.1.10 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.

Інтегрована картка платника податків є документом, який відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету, тому відображення в ній податкової заборгованості по фактично сплаченим сумам порушує права платника податків.

У даному випадку у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані карток його особових рахунків правильно відображали точний облік усіх нарахованих і сплачених сум до бюджету, оскільки невідповідність такого обліку фактичним задекларованим показникам сталась не з вини позивача.

Незарахування відповідачем відповідно до платіжних доручень коштів, сплачених у встановленому законом порядку і строки, в рахунок сплати самостійно визначених податкових зобов'язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) за період грудень 2014 року, січень-червень 2015 року, а навпаки списання з цих коштів неіснуючої безпідставно внесеної до інтегрованої картки платника пені та податкового боргу покладає на позивача необхідність повторно сплатити кошти в розмірі списаного податкового боргу та пені для усунення податкового боргу, який було протиправно визначено відповідачем.

Згідно з ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та зазначених норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано належними та допустимими доказами позовні вимоги, а тому позов слід задовольнити повністю.

Суд зазначає, що з метою захисту прав позивача та відновлення фінансового стану останнього, та враховуючи безрезультатність спроб примирення учасників справи у даному спорі, єдиним ефективним способом захисту є зобов'язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків, шляхом спрямування розподілених в погашення податкового боргу та пені коштів у сумі 202 370,83 грн. за призначенням платежу, вказаному позивачем у платіжних дорученнях та банківській квитанції 2015 року - сплата податкових зобов'язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) за грудень 2014 року та січень-червень 2015 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України згідно з якими, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оригінал платіжного доручення від 19.03.2018 №80 про сплату судового збору у сумі 3035,56 грн. знаходиться у матеріалах справи (а.с.60 т.2).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" (вул. М.Струтинської,13-Б, м. Рівне, 33003, ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, Рівненська область, 33000, ) про зобов'язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом спрямування розподілених в погашення податкового боргу та пені коштів у сумі 202 370,83 грн. за призначенням платежу, вказаному у платіжних дорученнях від 22.01.2015 року №1180, від 22.01.2015 року №1181, від 30.01.2015 року №1193, від 09.02.2015 року №1207, від 20.02.2015 року №1232, №1336 від 26.03.2015 року, від 24.04.2015 року №1377, від 30.04.2015 року №1329, від 30.04.2015 року №1330, від 26.06.2015 року №1379, від 26.06.2015 року №1380, від 30.06.2015 року №1383, від 22.07.2015 року №13, від 28.07.2015 року №15, банківській квитанції від 29.05.2015 року №0.0.391723534.1.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області суму судового збору у розмірі 3035,56 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 09 квітня 2019 року.

Суддя Борискін С.А.