Справа № 140/601/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року ЛуцькСправа № 140/601/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 18 лютого 2019 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09 липня 2003 року, надавши всі необхідні документи в підтвердження свого права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику зайнятому повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, за результатами атестації робочих місць після досягнення 53 років, при стажі роботи не менше 35 років 01 місяць 03 дні, з них не менше 7 років 9 днів на зазначених роботах. Вважає, що працівникам, за наявності стажу роботи менше 10 років у чоловіків та страхового стажу не менше 22 років, пенсії на пільгових умовах чоловікам призначаються зі зменшенням віку на 1 рік за кожний повний рік цих робіт.

Оскільки він працював на посаді гірника підземного ІІІ розряду відокремленого підрозділу "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля", та його пільговий стаж складає 7 років 9 днів, то з огляду на це він має право на призначення йому пенсії на пільгових умовах зі зменшенням віку на 7 років за кожний повний рік цих робіт, тобто при досягнення віку 53 роки. 18 лютого 2019 року Володимир-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області прийняло рішення про відмову йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", через відсутність необхідного пільгового стажу. Відповідачем зараховано позивачу стаж за списком №1 - 4 роки 11 місяців 8 днів та не зараховано у пільговий стаж період роботи з 01.01.2017 по 31.01.2019, оскільки за цей період відокремленим підрозділом "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" не були сплачені страхові внески. Вважає, що відмова у призначенні йому пенсії є протиправною і є підстави зобов'язати відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах з моменту подачі ним заяви тобто з 18 лютого 2019 року. З огляду на викладене, просив суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною відмову в призначенні і виплаті йому пенсії та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію з 18 лютого 2019 року у відповідності частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зарахувавши до пільгового стажу період його роботи на посаді гірника підземного ІІІ розряду відокремленого підрозділу "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" з 01.01.2017 по 31.01.2019 включно (2 роки 1 місяць 1 день), стягнути в його користь сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.1).

У відзиві відповідач позов не визнав та пояснив, що позивач підтвердив необхідними документами пільговий стаж на посаді гірника підземного ІІІ розряду відокремленого підрозділу "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" 4 роки 11 місяців 3 дні, при загальному стажі 35 років1 місяць 3 дні, що не дає права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Вважає, що відмова у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 є правомірною, а вимога позивача щодо зарахування до стахового стажу роботи періоду з січня 2017 року по січень 2019 року на ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" є безпідставною, так як згідно чинного законодавства обрахунок страхового стажу роботи обчислюється по сплаті страхових внесків.

Дослідивши докази та письмові пояснення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

18 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Для призначення пенсії позивачем були представлені всі необхідні документи.

Рішенням (протокол) від 18.02.2018 відповідач відмовив позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", через відсутність необхідного пільгового стажу. Відповідачем зараховано позивачу стаж за списком №1 - 4 роки 11 місяців 8 днів та не зараховано у пільговий стаж період роботи з 01.01.2017 по 31.01.2019, оскільки за цей період відокремленим підрозділом "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" не були сплачені страхові внески.

Рішення (протокол) про відмову у зарахуванні пільгового трудового стажу та відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 суд вважає протиправними з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також статтею 46 Конституції України гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з статтею 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п'ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 станом на 01 січня 2019 року досяг віку 53 роки (а.с.8).

Як встановлено судом відповідачем зараховано позивачу стаж за списком №1 - 4 роки 11 місяців 8 днів та не зараховано у пільговий стаж період роботи з 01.01.2017 по 31.01.2019, оскільки за цей період відокремленим підрозділом "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" не були сплачені страхові внески.

Про те з таким висновком відповідача суд не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" №637 від 12 серпня 1993 року).

Згідно Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, право на пільгову пенсію мають всі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №1058-IV з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється персоніфікований облік.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (частина третя статті 24 Закону №1058-IV - застосовується з 01 жовтня 2017 року).

Згідно із частиною першою статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону № 1058-IV).

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев'ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб'єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як слідує з оскаржуваного рішення, відповідач відмовляючи позивачу в зарахуванні до страхового стажу для призначення пенсії періоду роботи з 01.01.2017 по 31.01.2019 у відокремленому підрозділі "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" виходив з того, що останніми не сплачено страхові внески за вказані періоди.

З такими твердженнями суд не погоджується, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу в період з 01.01.2017 по 31.01.2019 у відокремленому підрозділі "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески (а.с.21-23)

При цьому, відсутність за даними системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату страхових внесків за цей період не може бути підставою для не зарахування цього періоду до страхового стажу під час перерахунку пенсії позивачу.

Відтак, на думку суду, відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового страхового стажу період його роботи з 01.01.2017 по 31.01.2019 у відокремленому підрозділі "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля".

Проаналізувавши вищенаведене суд зазначає, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв'язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Таким чином, оскільки з наявних у справі письмових доказів вбачається, що з 01.01.2017 по 31.01.2019 у відокремленому підрозділі "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача були відсутні підстави не зараховувати до пільгового страхового стажу позивача цей період його роботи та відмовляти йому у призначенні пенсії.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відтак, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 18 лютого 2019 року, позивач досяг 53 років, його страховий стаж становив 35 років 01 місяць 03 дні, а пільговий 7 років 9 днів, тому протокол від 18 лютого 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пільгової пенсії є протиправним та його слід скасувати.

Також належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання Володимир-Волинськоге об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 18 лютого 2019 року у відповідності до ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу період роботи на посаді гірника підземного ІІІ розряду відокремленого підрозділу "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" з 01.01.2017 по 31.01.2019 включно (2 роки 1 місяць 1 день).

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, слід присудити на користь позивача здійснений позивачем і документально підтверджені судові витрати (судовий збір) у сумі 768,40 грн., сплачений згідно квитанції №28 від 06 березня 2019 року за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.2).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Протокол про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії від 18 лютого 2019 року визнати протиправним та скасувати.

Зобов'язати Володимир-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 18 лютого 2019 року у відповідності до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу період роботи на посаді гірника підземного ІІІ розряду відокремленого підрозділу "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" з 01.01.2017 по 31.01.2019 включно (2 роки 1 місяць 1 день).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (44700, Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Соборна, 1 ) в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя В.Д. Ковальчук