Справа № 440/28/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/28/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/28/19 за позовом ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2019 року представник за довіреністю ОСОБА_2, діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області (надалі - відповідач, Горішньоплавнівська міськрада), в якому просить визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також зобов'язати відповідача у місячний строк розглянути клопотання щодо виділення у власність земельної ділянки, яка розташована поряд з належною йому земельною ділянкою (кадастровий номер НОМЕР_2) по АДРЕСА_1.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на неправомірну, як на його думку, бездіяльність відповідача, що перешкоджає в отриманні у власність земельної ділянки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків ухвалою цього ж суду від 28.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Копія ухвали про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

У строк, встановлений частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач відзиву на позов не надав.

Суд розглядає дану справу на підставі частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1, є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,06 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2, на якій розташований незавершений будівництвом житловий будинок. Право власності на земельну ділянку та незавершений будівництвом жилий будинок за зазначеною адресою виникло на підставі договорів купівлі-продажу від 04.11.2017, посвідчених приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Скрит Л.Г. і підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 102638134 та № 102639569 (а.с. 46-51).

Згідно з поясненнями сторони позивача, наданими в позовній заяві, при купівлі земельної ділянки позивач з'ясував, що колишня власниця земельної ділянки ОСОБА_4 протягом 15 років користувалася земельною ділянкою, яка знаходилася поза межами її власної ділянки та використовувала землю для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, вирощувала на ній дерева та кущі, встановивши паркан до будівель гаражного кооперативу.

Реалізуючи своє право на отримання земельної ділянки у власність відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України, позивач 24.05.2018 звернувся до міського голови м. Горішні Плавні із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,04 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 60).

Наприкінці серпня 2018 року позивач отримав повідомлення начальника Управління архітектури і містобудування Горішньоплавнівської міської ради від 21.08.2018 вих. № 07/569, яким повідомлялося про те, що на засіданні постійної комісії з питань архітектури, будівництва та земельних ресурсів 13.08.2018 розгляд клопотання не відбувся і комісія вирішила відкласти розгляд цього питання на наступну комісію і запросити ОСОБА_1 на її засідання (а.с. 59).

Як стверджує позивач, на засіданні комісії 10.09.2018 був присутнім його представник за довіреністю, але по суті клопотання не розглядалося.

З Витягу з протоколу № 45 засідання постійної комісії з питань архітектури, будівництва та земельних ресурсів від 10.09.2018 позивачу стало відомо про те, що комісія вирішила не виносити клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на розгляд сесії (а.с. 57).

Зважаючи на те, що клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з серпня 2018 не було розглянуто ні у місячний строк, ні до теперішнього часу, позивач звернувся до суду з даним позовом вимагаючи визнати протиправною бездіяльність та усунути порушення закону.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (п.п. б) п. 8 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

З аналізу викладеного, суд приходить до висновку, що вирішення заяви позивача має здійснюватися лише в порядку визначеному Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", тобто на пленарному засіданні Горішньоплавнівської міської ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства передбачений законодавством.

Як встановлено судом, в ході засідання постійної комісії з питань архітектури, будівництва та земельних ресурсів Горішньоплавнівської міської ради вирішено не виносити на розгляд сесії питання про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по вул. Зелена, 10 (а.с. 57).

Таким чином, розгляд заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у місячний строк та в порядку, встановленому статтею 118 Земельного кодексу України на черговому пленарному засіданні Горішньоплавнівської міської ради так і не відбувся.

Відсутність же належним чином оформленого рішення Горішньоплавнівської міської ради про не / надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність після спливу встановленого законом строку розгляду заяви особи, не зважаючи на факт надіслання відповідачем заявнику повідомлення першого заступника міського голови від 21.09.2018 вих. № 2835/12-03/65, свідчить про те, що орган не прийняв рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеному відповідач не довів та не обґрунтував суду правомірність власної бездіяльності у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, як не надав суду відзиву на позов, що розцінюється судом як визнання позову.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність у спірних відносинах порушеного права позивача у сфері публічно-правових відносин.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені Земельним кодексом України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача суд визнає зобов'язання Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області розглянути на її пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з прийняттям відповідного рішення, тобто рішення про надання або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області (вул. Миру, буд. 24, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ) про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області з приводу вирішення заяви ОСОБА_1 від 24.05.2018 (зареєстрована 24.05.2018 за №2835/13-03) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,04 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Зобов'язати Горішньоплавнівську міську раду Полтавської області (вул. Миру, буд. 24, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ) розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.05.2018 (зареєстрована 24.05.2018 за №2835/13-03), з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп за рахунок бюджетних асигнувань Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області (вул. Миру, буд. 24, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун