Справа № 488/122/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 488/122/17
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Потапчук В.О.

суддів: Семенюк Г.В. , Шляхтицький О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.01.2019р., прийнятого у порядку письмового провадження (суддя Біоносенко В.В.) по справі № 488/122/17 за позовом ОСОБА_3 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області про визнання неправомірним рішення від 09.12.2016 № 55/2 та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до УПФУ у Корабельному районі м. Миколаєва, правонаступником якого є Інгульське об'єднане управління ПФУ м. Миколаєва Миколаївської області та просив визнати неправомірним рішення відповідача № 55/2 від 09.12.2016 р., яким йому відмовлено в перерахунку та виплаті доплати до пенсії у відповідності з приписами статей 51, 53, 56, 57, 65, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язати відповідача зарахувати періоди стажу роботи зазначені у довідці підприємства про періоди роботи у 1986 році ОСОБА_3 з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у потрійному розмірі; зобов'язання відповідача перерахувати та виплачувати з 01 грудня 2016 року щомісячну доплату до пенсії у збільшеному до 28 відсотків розміру заробітку позивача; зобов'язання відповідача виконати статті 51, 53, 67 Закону України № 796-ХІІ, шляхом перерахунку та виплати без обмежень 85 (починаючи з 01 серпня 2016 року) додаткової пенсії за шкоду здоров'ю у визначеному Кабінетом Міністрів України розмірі; зобов'язати відповідача доплатити йому всю суму протиправно не виплачених за минулий час пільгових пенсійних виплат та компенсацію за затримку строків їх виплати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії та має право на пільги, визначені у ст.ст. 51, 53, 56, 57, 65, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.08.2017 р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 р., у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 25.09.2018 р. постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.08.2017 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2013-2015 роки, у відповідності до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та щодо перерахунку пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за 28-й рік роботи понад 20 років було скасовано, і в цій частині справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року в частині позовних вимог щодо перерахунку пенсії ОСОБА_3 із застосуванням показника заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2013-2015 роки, у відповідності до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та щодо перерахунку пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за 28-й рік роботи понад 20 років провадження було закрито.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким направити справу до суду першої інстанції.

Окрім того, скаржник зазначає, що закриття провадження у справі №488/122/17,направлений Верховним судом України на новий розгляд, не відповідає правилам пункту 4 ч.1 ст.238 КАС України, (які без дослідження наданих Відповідачем заперечень помилково були засновані у мотивувальній частині оскарженої ухвали.

Суд першої інстанції не дослідив фактичні обставини спрви ,згідно з яких відповідач ввів в оману шляхом посилання на ряд судових рішень,серед яких немає жодної ухвали чи постанови про закриття провадження у справі. У тому числі немає також рішення «з тих самих підстав відсутності факту сплати страхових внесків на 28-й рік стажу»

Скаржник зазначає, що у зобов'язальній частині ухваленого на користь позивача рішення Ленінського районного суду від 31.01.2018 року у справі №489/4291/17, встановлено, саме обставини «збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років», які не можуть не включити слідуючий за двадцять сьомим роком-28 рік роботи понад 20 років, зобов'язати Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області здійснити перерахунок ОСОБА_3, який з 13.05.2008 року продовжує працювати, щомісячної доплати до пенсії, шляхом збільшення пенсії на 1 % його заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, згідно з ч.2 ст.56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести відповідні доплати до пенсії за період з 01.01.2017 року, з врахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Обставини справи.

ОСОБА_3 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та відноситься до 2 категорії, що підтверджується копією його посвідчення.

02.06.2003 року позивачу була призначена пенсія в порядку, визначеному Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка в подальшому, з 01.01.2004 року, була йому перерахована згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

06 грудня 2016 року позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" здійснити з 01 грудня 2016 року перерахунок щомісячної доплати до пенсії шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток його заробітку за 28-й рік роботи понад 20 років.

Рішенням УПФ України в Корабельному районі м. Миколаєва № 55/2 від 09.12.2016 року позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, в зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 24 місяці, оскільки набутий страховий стаж після попереднього перерахунку, який був проведений за заявою ОСОБА_3 від 06.12.2016 р. складає 7 місяців.

Не погоджуючись з цим, позивач звертався до різних судів за захистом своїх прав.

Так, постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі №488/122/17 від 15.08.2017 р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 р., у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення відповідача № 55/2 від 09.12.2016 р., яким йому відмовлено в перерахунку та виплаті доплати до пенсії у відповідності з приписами статей 51, 53, 56, 57, 65, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язання відповідача зарахувати періоди стажу роботи зазначені у довідці підприємства про періоди роботи у 1986 році ОСОБА_3 з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у потрійному розмірі; зобов'язання відповідача перерахувати та виплачувати з 01 грудня 2016 року щомісячну доплату до пенсії у збільшеному до 28 відсотків розміру заробітку позивача; зобов'язання відповідача виконати статті 51, 53, 67 Закону України № 796-ХІІ, шляхом перерахунку та виплати без обмежень 85 (починаючи з 01 серпня 2016 року) додаткової пенсії за шкоду здоров'ю у визначеному Кабінетом Міністрів України розмірі; зобов'язання відповідача доплатити йому всю суму протиправно не виплачених за минулий час пільгових пенсійних виплат та компенсацію за затримку строків їх виплати, відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 25.09.2018 р. постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.08.2017 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2013-2015 роки, у відповідності до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та щодо перерахунку пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за 28-й рік роботи понад 20 років було скасовано, і в цій частині справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з цим, в березні 2016 року ОСОБА_3 звертався до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просив:визнати незаконним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Корабельному районі м. Миколаєва № 26 від 12.02.2016 року; зобов'язати відповідача виконати приписи пунктів 1.7,1.8 розділу 1 "ПОРЯДКУ подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме: - зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком, шляхом переведення ОСОБА_3 з пенсії, призначеної за іншим законом № 796-ХІІ на призначену вперше з 01.02.2016 року щомісячну пенсійну виплату в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування;керуючись приписами діючої у 2016 році редакції статті 40 закону України №1058-IV зобов'язати відповідача визначити заробіток для обчислення призначеної вперше з 01.02.2016 року ОСОБА_3 пенсії, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - за 2013, 2014, 2015 роки; керуючись приписами діючої у 2016 році редакції статей 27, 29 Закону України №1058-IV, зобов'язати відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_3 пенсію з урахуванням страхового стажу на 04.02.2016 року, з підвищенням на 23 відсотки розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 Закону України № 1058-IV (на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк 46 місяців),зобов'язати відповідача виплатити заборговані за минулий з 01.02.2016 року періоду призначені вперше щомісячні пенсійні виплати в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, з урахуванням здійснених раніше щомісячних виплат за іншим законом.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.02.2017 по справі №488/1409/16-а, залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.05.17, в задоволенні зазначеного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Також, у вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, а саме: визнати неправомірними дії та рішення відповідачів щодо зменшення розміру виплачуваної позивачу додаткової пенсії та зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії з 01.04.2015 р. щомісячно в розмірі 170,82 грн.; визнати неправомірними дії та рішення відповідачів про відмову у зарахуванні до страхового стажу позивача 60 днів, визначених. 1 ст. 56 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Довідки № 44 від 02.02.2017 р. у пільговому обчисленні; зобов'язати відповідачів виконати певні дії для перерахунку та виплати передбачених діючим законодавством виплат з урахуванням наявного на час виконання судового рішення стажу, збільшеного за Списком №1 на 60 днів; визнати неправомірними дії та рішення відповідачів щодо зменшення законного розміру підвищення та порушення порядку обчислення заробітку застрахованого у солідарній системі ПФУ позивача, зазначених у ч. 2 ст. 56 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язати відповідачів виконати певні дії для поновлення права ОСОБА_3 -перерахунок виплати обчисленого в законному порядку щомісячного підвищення, яке відповідно до закону становить: за 27 років роботи відпрацьовані понад 20 років: 27 відсотків заробітку за 2015 рік; за 28 років роботи відпрацьовані понад 20 років: 28 відсотків заробітку за 2016 рік; за 29 років роботи відпрацьовані понад 20 років: 29 відсотків заробітку за 2017 рік; зобов'язати відповідачів доплатити позивачу всю суму нарахованих на підставі діючих законодавчих актів, протиправно не виплачених за минулий час спеціальних виплат та компенсацію за затримку строків їх виплати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.01.18 по справі №489/4291/17 позов ОСОБА_3 задоволено частково , визнані неправомірними дії та рішення Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області в частині недоплати ОСОБА_3 пенсії, зобов'язано Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області здійснити перерахунок ОСОБА_3, який з 13.05.2008 року продовжує працювати, щомісячної доплати до пенсії, шляхом збільшення пенсії на 1 % його заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, згідно з ч.2 ст.56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести відповідні доплати до пенсії за період з 01.01.2017 року, з врахуванням вже виплачених сум.

Висновок суду першої інстанції.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог перерахунку пенсії ОСОБА_3 із застосуванням показника заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2013-2015 роки, у відповідності до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та щодо перерахунку пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за 28-й рік роботи понад 20 років було скасовано, які постановою ВС від 25.09.18 в цій частині справи №488/122/17 були направлені на новий розгляд до суду першої інстанції, є рішення суду, що набрали законної сили, у справі між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його неправильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Джерела права й акти їх застосування.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС Україна суд закриває провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції,було встановлено, що предметом позову в даній справі стало вирішення питання щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2013 - 2015 роки, у відповідності до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та щодо перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796) за 28-й рік роботи понад 20 років.

Постановою Верховного Суду від 25.09.2018 р. постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.08.2017 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2013-2015 роки, у відповідності до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та щодо перерахунку пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за 28-й рік роботи понад 20 років було скасовано, і в цій частині справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва, правонаступником якого є Інгульське ОУПФУ, (справа № 488/1409/16-а) з шістьма позовними вимогами, серед яких вимога про обчислення пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - за 2013, 2014, 2015 роки. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 488/1409/16-а від 21.02.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 р. по справі № 488/1409/16-а постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2017 залишено без змін. Ухвала набрала законної сили 18.05.2017.

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області. Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (справа № 489/4291/17) з шістьма вимогами, серед яких була заявлена вимога про зобов'язання відповідачів виконати певні дії для поновлення права ОСОБА_3 на перерахунок виплати обчисленого в законному порядку щомісячного підвищення, яке відповідно до закону становить: за 27 років роботи відпрацьовані понад 20 років: 27 відсотків заробітку за 2015 рік; за 28 років роботи відпрацьовані понад 20 років: 28 відсотків заробітку за 2016 рік; за 29 років роботи відпрацьовані понад 20 років: 29 відсотків заробітку за 2017 рік. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2018 року по справі № 489/4291/17 позов задоволено частково. Рішення набрало законної сили.

Тобто вимоги заявлені в позовах по зазначеним вище судовим справам є аналогічні вимогам заявленим у справі, яка розглядається.

Оскільки ч. 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Твердження апелянта про те, що підставою для закриття провадження у справі, в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, є такі, що набрали законної сили, постанова саме про закриття провадження у справі чи ухвала суду про закриття провадження у справі не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до ст. 241 КАС України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови. Процедурні питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо закриття провадження по справі 488/122/17 в частині перерахунку пенсії ОСОБА_3 із застосуванням показника заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2013-2015 роки, у відповідності до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та щодо перерахунку пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за 28-й рік роботи понад 20 років , так як, є рішення суду, що набрали законної сили, у справі між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із п.1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального прав.

Згідно ч.4 ст.243 КАС України,судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.311,315, 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс судового рішення складений та підписаний 02 квітня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.