Справа № 480/4510/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 р.Справа № 480/4510/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Бегунц А.О.

секретарі судового засідання: Жданюк Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду справу за апеляційною скаргою Сумського об'єднання вільних профспілок "Громадський контроль" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року по справі № 480/4510/18 (головуючий І інстанції: Гелета С.М.) за позовом Сумського об'єднання вільних профспілок "Громадський контроль" до Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Сумське об'єднання вільних профспілок "Громадський контроль", звернулося до суду з позовом у якому просило: визнати протиправною, такою, що не підлягає виконанню та скасувати постанову Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми від 21.09.2018 ВП № 56879472 про стягнення виконавчого збору.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Апелянт наголошує на тому, що державний виконавець у виконавчому провадженні № 56879472 не вжив жодного заходу примусового виконання рішення, а отже не мав підстав стягувати виконавчий збір.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, які були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в зв'язку з чим, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Неявка сторін в судове засідання не є перешкодою для надання належної правової оцінки спірному питанню, вирішення та ухвалення рішення за наявними у справі матеріалами.

Сторона відповідача скористалась своїм правом та надало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якій вказує на підсудність розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, на законності прийнятого судом першої інстанції судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. У задоволенні скарги просив відмовити.

Колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та відповідні докази і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції висновувався на тому, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятої ним постанови.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що за заявою стягувача Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, державним виконавцем постановою від 31.07.2018 відкрито виконавче провадження №ВП56879472 щодо примусового виконання наказу господарського суду Сумської області №920/170/18, виданого 22.06.2018 щодо зобов'язання Сумське об'єднання вільних профспілок "Громадський контроль" повернути нежитлове приміщення загальною площею 49,2 кв.м., розташоване за адресою м.Суми, пр.. М.Лушпи 51, шляхом підписання акту приймання-передачі. Боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Крім того, в резолютивній частині постанови від 31.07.2018 в п. 3 зазначено: стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 14892 грн. (а.с. 12-13).

16.08.2018 ст.держвиконавцем Матюк ВВ Зарічного ВДВС м.Сум було здійснено виїзд за адресою для виконання судового наказу та складено відповідний акт за участі сторін його виконання.

Постановою від 21.09.2018 відповідач закінчив виконавче провадження ВП №56879472 з примусового виконання наказу господарського суду Сумської області №920/170/18, виданого 22.06.2018 на підставі п.9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.14-15). Постановою від 21.09.2018 в межах ВП №56879472 державним виконавцем також стягнуто з боржника (позивача по даній справі) виконавчий збір в розмірі 14892 грн. (а.с. 16-17)

Здійснюючи апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

За частинами 1 та 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII): виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Приписи статті 27 вказаного Закону містять вичерпний перелік підстав та умови, за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

03.07.2018 позивач направив до стягувача лист від 03.07.2018 № 03/18 із пропозицією узгодити час та місце підписання відповідних актів приймання-передачі приміщення, який 10.07.2018 було отримано Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, але даний лист не підтверджує факт підписання такого акту приймання-передачі.

Також, матеріалами справи підтверджується, що боржником (позивачем по даній справі) було надіслано до стягувача - Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради підписаний керівником та засвідчений печаткою СОВП "Громадський контроль" акт приймання-передачі нежитлового приміщення за договором оренди №УКМ-0167 від 02.02.2006 у 2-х примірниках, що підтверджується листом від 27.08.2018 №06/18. Даний лист стягувачем було отримано 27.08.2018 вх. ДЗРП №06.01-18/6711, що підтверджується відміткою Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на листі боржника (позивача по даній справі) від 27.08.2018 (а.с.25).

Таким чином боржником вчинялися дії щодо примусового виконання рішення шляхом направлення примірнику підписаного та належним чином завіреного акту приймання-передачі 27.08.2018, тобто після відкриття виконавчого провадження 31.07.2018. Посилання позивача на неможливість розірвання договору надання послуг з електропостачання, не є доказом того, що рішення суду було виконано до початку відкриття виконавчого провадження.

Письмові докази свідчать, що 16.08.2018 державний виконавець зафіксував факт добровільного виконання боржником судового рішення, а також те, що боржник самостійно вивіз з орендованого приміщення речі та добровільно передач ключі від приміщення представнику стягувача, дані обставини підтверджують той факт, що виконання судового рішення відбулося після відкриття виконавчого провадження.

В даному випадку, належним чином виконання судового рішення підтверджується актом державного виконавця від 16.08.2018.

Як правильно зазначено судом, що стягувачем (позивачем по даній справі) оспорювалося в судовому порядку до суду, який видав виконавчий документ (Господарський суд Сумської області) в межах справи №920/170/18 дії державного виконавця щодо винесення в межах ВП№56879472 постанови про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2018, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2018, щодо визнання неправомірними дії державного виконавця щодо складання акту від 16.08.2018. При розгляді даної справи судом в межах справи №920/170/18 досліджувалося питання відкриття виконавчого провадження, правомірність складення акту 16.08.2018 та примусове виселення позивача із спірного приміщення. Ухвалою суду від 15.11.2018 в задоволенні скарги стягувачу (позивачу по даній справі) було відмовлено. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 апеляційна скарга була повернута заявнику.

Таким чином, станом на час розгляду справи судове рішення від 15.11.2018 по справі №920/170/18 набрало законної сили, є чинним та не скасованим в установленому порядку. Посилання позивача на те, що 05.02.2019 на ухвалу апеляційного суду була подана касаційна скарга не впливає на набрання законної сили судовим рішенням на час розгляду даної справи. Ухвала суду першої інстанції від 15.11.2018, а також апеляційної інстанції від 21.01.2019 є чинними, не скасованими в установленому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на наведені висновки, доводи позивача на несвоєчасність надіслання постанов про відкриття виконавчого провадження № ВП56879472, не впливає на вирішення питання про правомірність постанови про стягнення виконавчого збору від 21.09.2018 у виконавчому провадженні № ВП56879472.

Також безпідставним є посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 28.01.2015 у справі №3-217гс14, від 06.07.2015 у справі № 6-785цс15, оскільки ці висновки наведено за наслідками застосування норм Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV "Про виконавче провадження", який втратив чинність на момент виникнення спірних правовідносин. Законодавче регулювання справляння виконавчого збору за вказаним Законом та Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" зазнало суттєвих змін, що не дозволяє застосовувати наведені позивачем висновки Верховного Суду України.

Стосовно доводів апелянта про недотримання державним виконавцем ст. 63 Закону, а саме невжиття заходів примусового виконання рішення до закінчення строку, відведеного боржнику для самостійного виконання ним судового рішення, вжиття заходів примусового виконання після застосування штрафних санкцій, судова колегія зазначає, що винесення постанов про застосування штрафу та направлення відповідного повідомлення є обов'язком державного виконавця в разі невиконання судового рішення боржником. В даному випадку, умовою для стягнення виконавчого збору є факт відкриття виконавчого провадження, а виключна обставина для не стягнення такого виконавчого збору є факт добровільного виконання до відкриття виконавчого провадження.

Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного суду, викладеною в постанові від 1810.2018 по справі №442/2670/17 провадження №К/9901/39708/18, від 29.11.2018 по справі № №750/1315/17 адміністративне провадження №К/9901/34425/18, від 19.07.2018 по справі №751/617/17 адміністративне провадження №К/9901/29380/18, які в силу ч.ч. 5,6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень та враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи апелянта щодо відсутності права у державного виконавця 16.08.2018 року вживати заходів примусового виконання рішення суду, є взагалі безпідставними з огляду на положення вимог Закону №1404 з якого вбачається обов'язок виконавця вчиняти заходів щодо належного виконання виконавчого документа.

Колегія суддів ще раз наголошує, що правова можливість для винесення постанови про стягнення виконавчого збору виникає у виконавця після відкриття виконавчого провадження, що й було вчинено відповідачем після його завершення.

Аналізуючи наведені норми, а також беручи до уваги те, що підтверджується виконання наказу господарського суду Сумської області, виданого 22.06.2018 №920/170/18 після відкриття виконавчого провадження, колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції, що відповідач правомірно, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, що виключає можливість визнання її протиправною та скасування.

З огляду на зазначене, колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, заявлених в межах доводів апеляційної скарги. Рішення суду не може бути скасовано з формальних підстав.

Жодні доводи апелянта не спростовують правомірності прийнятого судом рішення.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 268, 271, 272, 292, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Сумського об'єднання вільних профспілок "Громадський контроль"- залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року по справі № 480/4510/18- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний зміст рішення складений 04.04.2019 року.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях А.О. Бегунц