Справа № 210/5535/18(2-а/210/18/19)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 210/5535/18(2-а/210/18/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради

на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року (головуючий суддя - Сільченко В.Є.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради

про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради (далі Відповідач) в якому просила суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради №20-КР/17/23-52/1628 по справі про адміністративне правопорушення від 21.09.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 8500 грн.;

- закрити справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96-1 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено про те, що Відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови та протоколу не перевірялось та не встановлювалось чи предявлялися Позивачем вимоги підряднику про усунення відхилень від проектних рішень відповідно до пп. 4 п. 6 Порядку №903 та чи відмовлявся підрядник від виконання вимог Позивача про усунення відхилень у будівельних роботах від проектних рішень, що свідчить про відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів наявності обєктивної сторони такого правопорушення та виключає можливість встановлення складу адміністративного правопорушення. У звязку із зазначеним Позивач просив скасувати постанову №20-КР/17/23-52/1628.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року у справі №210/5535/18(2-а/210/18/19) адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень задоволено (а.с. 132-133).

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що постанова №20-КР/17/23-52/1628 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу винесена більш ніж через два роки після вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про порушення Відповідачем вимог ст. 38 КУпАП та наявність підстав для скасування спірної постанови.

Відповідач - Відділ з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 138-142).

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції

та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскільки про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення Відповідачу стало відомо лише під час проведення перевірки, тому Відповідачем не порушено строків притягнення інженера технічного нагляду ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позивачем не подано відзив на апеляційну скаргу.

Відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, з огляду на відсутність можливості у представника Відповідача зявитися у судове засідання 03.04.2019 року, оскільки останній приймає участь у цей же день у розгляді справи №210/4049/18 у Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу (а.с. 160).

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів ухвалила клопотання Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради про відкладення розгляду справи залишити без задоволення, з огляду на належне сповіщення Відповідача про розгляд справи та обовязковість розгляду справи у строк, встановлений ч. 5 ст. 286 КАС України.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи

в їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що на підставі направлення №77 від 23.08.208 року (а.с. 63) посадовими особами Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради у період часу з 28.08.2018 року по 12.09.2018 року проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

За результатами проведення перевірки Відповідачем складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №8 від 12.09.2018 року (а.с. 7-17), в якому встановлено порушення вимог законодавства, які були виявлено під час перевірки, зокрема, у п. 7 розділу VI «Опис виявлених порушень» зазначено про порушення інженером технічного нагляду ОСОБА_1 вимог ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.п. 5, 6, 7 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва обєкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2017 року №903.

12.09.2018 року Відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому наведено зміст виявленого порушення, а саме: інженером технічного нагляду ОСОБА_1 здійснено технічний нагляд за будівництвом обєкту «Технічне переоснащення перевантажувального вузла №1 тракту сипучих матеріалів на території конвертерного цеху зі встановленням обладнання по відокремленню вапна фракції 0-3 мм для передачі власним споживачам, розташованого за адресою вул. Криворіжсталі, 1, Металургійний район, м. кривого Рогу» з порушенням вимог законодавства, зокрема:

- не проводилась перевірка відповідності виконаних будівельно-монтажних робіт проектним рішенням: роботи по виготовленню та монтажу кесону не передбачені проектом, затвердженим рішенням замовника №13 від 15.06.2016 року, виконання яких підтверджено актом на закриття прихованих робіт від 01.09.2016 року та підписано ОСОБА_1, загальним журналом робіт записи з 04.08.2016 року на монтаж кесону, журналом зварювальних робіт№4 запис з 12.07.2016 року, журналом робіт з монтажу будівельних конструкцій запис від 04.08.2016 року, виконавчою зйомкою від 11.09.2016 року, які підтверджують виконання будівельних робіт без затвердженого проекту;

- відповідальний за здійснення технічного нагляду ОСОБА_2 не повідомила орган державного архітектурно-будівельного контролю про відхилення проектних рішень, допущених під час будівництва обєкта архітектури,

чим порушено ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.п. 5, 6, 7 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва обєкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2017 року №903 (а.с. 19-20).

12.09.2018 року Відповідачем винесено Припис №38 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (а.с. 18).

21.09.2018 року Відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №20-КР/17/23-52/1628, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. (а.с. 21-22)

Оскарження правомірності винесеного суб'єктом владних повноважень рішення

у формі постанови від 21 вересня 2018 року є предметом судового розгляду в цій справі.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року №80731-X.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова №20-КР/17/23-52/1628 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності винесена з порушенням ст. 38 КУпАП, що є підставою для її скасування.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, повязані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - пятої), частини перша та друга статті 188-42).

Частиною 7 ст. 96-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за здійснення технічного нагляду з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що обєктивна сторона спірного правопорушення полягала у тому, що ОСОБА_1 при здійсненні технічного нагляду на обєкті будівництва та прийнятті робіт по виготовленню і монтажу кесону 01.09.2016 року не перевірила відповідність таких будівельно-монтажних робіт проектним рішенням, не зафіксувала обставини не передбачення таких робіт проектом будівництва, затвердженим замовником та не повідомила органи державного архітектурно-будівельного контролю про відхилення від проектних рішень, що підтверджується актом на закриття прихованих робіт від 01.09.2016 року.

Проаналізувавши докази наявні в матеріалах справи та дослідивши зміст інкримінованого Позивачу адміністративного правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 7 ст. 96-1 КУпАП, є саме 01 вересня 2016 року.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що вказаному адміністративному правопорушенню не властивий триваючий характер, оскільки триваючими адміністративними правопорушеннями є порушення, повязані з тривалим, безперервним невиконанням обовязків, передбачених чинним законодавством.

В даному випадку, дії (бездіяльність) ОСОБА_1, якими було порушено норми чинного законодавства, відбулись 01.09.2016 року.

Водночас, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнято Відповідачем 21.09.2018 року, тобто з порушенням строків, встановлених ч. 1 ст. 38 КУпАП.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про те, що Відповідачем у даній справі пропущено строк для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 7 ст. 96-1 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги ОСОБА_3 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно, обєктивно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і тому підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року у справі №210/5535/18(2-а/210/18/19) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова