Справа № 480/112/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 р. Справа № 480/112/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

представника позивача - Кліменченка С.В.,

представника відповідача, третьої особи - Єрьоменко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Індичка" до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - управління Укртрансбезпеки у Сумській області про визнання протиправними та скасування припису та постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Індичка» (далі - позивач, ТОВ «Індичка») звернулося до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпека), в якій просило:

1) визнати протиправним та скасувати припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт №0180703 від 29.10.2018;

2) визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №036895 від 04.01.2019.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувані припис та постанова винесені з порушенням норм чинного законодавства. Стверджує, що під час перевірки водій ТОВ «Індичка» надав для перевірки всі необхідні документи, визначені ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Стосовно вимог про надання роздруківки роботи тахографа вважає, що норми Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 №385, поширюються виключно на суб'єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). У той же час ТОВ «Індичка» при здійснення перевезення вантажу, як 11.09.2018 так і 06.11.2018 не проводило діяльність у сфері надання послуг з перевезення вантажів та/або пасажирів та не використовувало автотранспортний засіб для надання послуг з перевезення вантажів, а здійснювало внутрішнє перевезення власного вантажу на власному транспортному засобі, у зв'язку з чим вимоги, передбачені зазначеною Інструкцією, а також Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення на ТОВ «Індичка» під час здійснення перевезення вантажу 11.09.2018 та 06.11.2018 не розповсюджувались, а вимоги відповідача щодо витребування у водія тахокарти, особистої картки водія чи бланк підтвердження діяльності водія, є безпідставними.

Також відмічає, що між складеними актами перевірки та оскаржуваним приписом містяться розбіжності, оскільки в актах йде мова про те, що ТОВ «Індичка» порушило законодавство про автомобільний транспорт при наданні послуг з перевезення вантажу, в той час як у приписі зазначено, що позивач здійснював перевезення вантажу для власних потреб. Вказані дії, на думку, представника позивача мають ознаки підробки та внесення в офіційні документи неправильних відомостей та є грубим порушенням Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№1567 від 08.11.2006.

Таким чином, враховуючи, що для застосування штрафу на підставі ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» необхідна наявність невиконаного припису, який в свою чергу зафіксував факт порушення, а зі сторони ТОВ «Індичка» не було допущено будь-яких порушень транспортного законодавства, вважає, що оскаржувана постанова є протиправною.

Ухвалою суду від 21.01.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 05.02.2019. Крім того, вказаною ухвалою суду до участі у розгляді справи залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління Укртрансбезпеки у Сумській області (далі - третя особа, управління Укртрансбезпеки у Сумській області).

Ухвалою суду від 05.02.2019 розгляд справи за клопотанням представника відповідача було відкладено на 20.02.2019 (а.с.32).

13.02.2018 представник відповідача та третьої особи подала до суду відзив на позов (а.с.38-62), в якому, з урахуванням поданих доказів, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки управління Укртрансбезпеки у Сумській області діяло виключно в межах наданих повноважень, та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Так, зокрема, пунктом 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006р. №1567 (далі - Порядок здійснення державного контролю №1567), визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється серед іншого, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до п.6.1. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 р. за N811/18106 (далі - Положення про робочий час і відпочинку водіїв), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

В свою чергу згідно п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 №385, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за №946/18241 (далі - Інструкція №385), водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, крім іншого, має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Щодо оскарження припису №0180703 щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт, представник наголосив, що вказаним приписом запропоновано позивачу вжити заходів до усунення виявлених порушень, які були зафіксовані в акті № 098465 та не встановлено для позивача жодних обов'язків чи обмежень. Повноваження відповідача у цьому випадку обмежуються лише фіксацією певних обставин у встановленому порядку та пропозицією автомобільному перевізнику усунути виявлені порушення. При цьому, припис не підлягає примусовому виконанню, а тому наявність такого припису не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, відтак права, обов'язки чи інтереси позивача не порушує і, відповідно, не може бути предметом розгляду справи.

Представник позивача подав до суду пояснення стосовно відзиву відповідача (а.с.64-66), в якому заперечував проти доводів, викладених в ньому та наголосив, що фактично припис є документом, на підставі якого до суб'єкта господарської діяльності можуть бути застосовані санкції, як в даному випадку на підставі якого винесена оскаржувана постанова. Доповнив, що санкції можуть бути застосовані лише за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» при фактичному наданні послуг щодо перевезення вантажів. Якщо така послуга не надається, то і порушення законодавства існувати не може.

В судовому засіданні 20.02.2019 було оголошено перерву, у зв'язку з наданням часу відповідачу для підготовки заперечення на відповідь на відзив та для подання додаткових доказів у справі до 20.03.2019 (а.с.73).

Представник відповідача та третьої особи подала до суду заперечення на подане представником позивача пояснення (а.с.75-78), в якому просила відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що з метою перевірки режиму праці та відпочинку водіїв, які керують транспортними засобами обладнаним тахографами, посадовим особам управління Укртрансбезпеки необхідно здійснити аналіз інформації щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а саме: із заповнених тахокарт у кількості, що передбачена ЄУТР.

Представник позивача 06.03.2019 подав письмове пояснення (а.с.82-84), в якому зазначив, що вимоги п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв, щодо наявності тахографів в автотранспортних засобах ТОВ «Індичка» жодним чином не порушені.

Щодо посилань на застосування норм Інструкції №385, наголосив, що дана Інструкція визначає порядок використання тахографів виключно у випадках надання послуг з перевезення вантажів і її застосування при здійсненні перевірки перевезень для власних потреб є абсолютно незаконним.

Стосовно посилань відповідача на положення ЄУТР, зазначив, що положення вказаної угоди застосовуються до всіх міжнародних автомобільних перевезень. Автотранспортні засоби позивача ж не здійснювали міжнародних перевезень та використовувало транспортний засіб для некомерційного перевезення вантажів для власних потреб.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові та додаткових пояснень.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила суд у їх задоволенні відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та запереченні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи та додаткові пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа, що вбачається з копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.22).

11.09.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області була проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої був складений акт №098465 (а.с.10).

В ході вказаної перевірки встановлено надання послуг з перевезення вантажу згідно товарно-транспортної накладної (далі - ТТН), транспортним засобом марки Mersedes, номерний знак НОМЕР_1, серія і номер свідоцтва про реєстрацію СХМ386435, що належить ТОВ «Індичка», який обладнано цифровим тахографом, без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: роздруківки роботи тахографа з 14.08.2018 по 11.09.2018, водій ОСОБА_3 не використовував особисту картку водія, передбачену п.3.3 Інструкції №385 або бланку підтвердження діяльності водія (а.с.10).

29.10.2018 за результатами розгляду справи про порушення, встановленого на підставі акта від 11.09.2018 №098465 (а.с.10), посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Сумській області був складений припис №0180703 (а.с.11) та запропоновано позивачу вжити заходів для усунення виявлених порушень у строк до 05.11.2018.

02.11.2018 позивач подав до Управління Укртрансбезпеки у Сумській області лист від 01.11.2018 №521 на припис від 29.10.2018 №0180703, відповідно до якого повідомив, що вимоги Інструкції №385 на ТОВ «Індичку» не розповсюджуються, а перевезення здійснюються у відповідності до Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.12).

06.11.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Луганській області була проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої був складений відповідний акт №141102 (а.с.13).

Відповідно до даного акту посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Луганській області 06.11.2018 була проведена перевірка транспортного засобу марки Mersedes-Benz Atego 918, номерний знак НОМЕР_2, серія і номер свідоцтва про реєстрацію СХ0262244, який належить ТОВ «Індичка». За результатами перевірки виявлено, що на порушення вимог Інструкції №385, у водія, транспортний засіб якого обладнано тахографом, не оформлена тахокарта за 06.11.2018, або, на порушення Положення про робочий час і відпочинку водіїв, не оформлено індивідуальної контрольної книжки водія.

18.12.2018 позивач подав до Управління Укртрансбезпеки у Сумській області лист щодо акту від 06.11.2018 №141102, відповідно до якого зазначив, що під час здійснення перевезення 06.11.2018 підприємством не порушено вимоги транспортного законодавства, внаслідок чого відсутні правові підстави для застосування адміністративно-господарських штрафів до підприємства за актом від 06.11.2018 №141102 (а.с.14).

04.01.2019 посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Сумській області за допущення порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.13, ч.1, ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - не виконання припису №0180703 від 29.10.2018, була прийнята постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №036895 у розмірі 680,00грн. (а.с.15).

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон України «Про автомобільний транспорт») автомобільний перевізник повинен, серед іншого, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до вимог ст. 48 вказаного Закону автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Перевірка додержання водієм режиму праці та відпочинку здійснюється органами державного контролю на автомобільному транспорті, а саме Укртрансбезпекою та її територіальними органами, з урахуванням, насамперед, вимог Порядку здійснення державного контролю №1567 та Положення про робочий час і відпочинку водіїв.

Так, згідно п.п.2,4 Порядку здійснення державного контролю №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За приписами п.15 Порядку здійснення державного контролю №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

В свою чергу особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку встановлено Положенням про робочий час і відпочинку водіїв, вимоги якого, згідно п.1.3, поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Відповідно до п.6.1 Положення про робочий час і відпочинку водіїв автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Додатково в п.6.3 вказаного Положення відмічено, що у випадку, якщо транспортний засіб не обладнаний тахографом, водій такого транспортного засобу повинен вести індивідуальну контрольну книжку водія.

В даному випадку, як встановлено в судовому засіданні, транспортні засоби позивача, якими керували водії 11.09.2018 та 06.11.2018 були обладнані діючими та повіреними тахографами.

При цьому, порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), визначається Інструкцією №385, за приписами п.3.3 якої водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, серед іншого: повинен використовувати тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом та мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу та відповідно - заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Додатково в статті 12-біс та в Додатку 3 ЄУТР, до якої відсилає п.3.3 Інструкції №385, відмічено, що у відповідності до ст.12-біс Угоди автомобільні перевізники можуть використовувати, з метою сприяння проведенню перевірки на дорозі, серед іншого, бланк підтвердження діяльності водія, який застосовується, зокрема, у випадках, коли водій хворів чи перебував у щорічній відпустці.

Таким чином, суд визнає, що у випадку, коли, транспортний засіб обладнаний тахографом, водій такого транспортного засобу, з урахуванням вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 61.1. Положення про робочий час і відпочинку водіїв, п.3.3. Інструкції №385, повинен, зокрема, мати при собі: 1) заповнені тахокартки у кількості, що передбачена ЄУТР або 2) роздруківку даних роботи тахографа чи особисту картку водія.

Також, водій може мати бланк підтвердження діяльності водія, однак, ведення його, приймаючи до уваги вказані норми, не є обов'язковим, а тому вимагання водія її надати, дійсно є необґрунтованим.

Разом з тим, як в встановлено в судовому засіданні, вбачається з акта перевірки (а.с.10), водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, та який належить ТОВ «Індичка», 11.09.2018, на порушення п.3.3 Інструкції №385, не мав при собі роздруківку даних роботи тахографа чи особисту картку водія.

Відповідно до п. 31 Порядку здійснення державного контролю №1567 за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Припис підлягає обов'язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб'єкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю.

Враховуючи, встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, приймаючи, до уваги, що водієм ТОВ «Індичка» не було дотримано виконання вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.61.1. Положення про робочий час і відпочинку водіїв, п.3.3. Інструкції №385, суд приходить до висновку, що припис відповідає вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», крім іншого, визначено відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Так, за невиконання перевізниками або їхніми представниками приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз.13 ч.1 ст. 60).

Як встановлено в судовому засіданні, вбачається з акта перевірки (а.с.13), водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, та який належить ТОВ «Індичка», 06.11.2018, на порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.61.1. Положення про робочий час і відпочинку водіїв, п.3.3. Інструкції №385, не мав, зокрема, при собі заповнені тахокартки у кількості, що передбачена ЄУТР, що свідчить про невиконання позивачем вимог припису відповідача від 29.10.2018 №0180703. Відтак, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», та також відповідає вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача обґрунтовуючи свою позицію визнає той факт, що водії транспортних засобів, обладнаних тахографами, та які належать ТОВ «Індичка», дійсно при здійсненні перевезення вантажу 11.09.2018 та 06.11.2018, не мали при собі роздруківку даних роботи тахографа чи особисту картку водія, або ж заповнені тахокартки у кількості, що передбачена ЄУТР, разом з тим стверджує, що, оскільки ТОВ «Індичка» не використовувались транспортні засоби у сфері надання послуг з перевезення вантажів, норми Інструкції №385, які вимагають надання вказаних документів, не розповсюджуються на ТОВ «Індичка», оскільки згідно п.п.1.2, 1.3 Інструкції №385, ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та ця Інструкція поширюється на суб'єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Посилання на ЄУТР також вважає безпідставним, так як позивач здійснював внутрішнє перевезення вантажу для власних потреб, а ст.2 ЄУТР передбачено, що дана Угода застосовується на території кожної Сторони Угоди до всіх лише міжнародних перевезень.

Однак, вказані доводи суд не приймає до уваги, враховуючи наступне.

Як вже було зазначено, приписами п. 6.1 Положення про робочий час і відпочинку водіїв вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на транспортному засобі для показу та реєстрації інформації про рух транспортний засіб (п.1.5 Положення про робочий час і відпочинку водіїв).

При цьому, в п.6.3 Положення про робочий час і відпочинку водіїв відмічено, що якщо такого тахографу нема, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія, в якій відображаються, зокрема: маршрут руху, показник одометра (початковий, кінцевий, загальний пробіг), початок робочої зміни (год., хв.), тривалість перерви між періодами керування за зміну (год., хв.) (початок перерви між періодами керування та кінець такої перерви), кінець робочої зміни (год., хв.), тривалість (год., хв.) (змінного періоду керування, міжзмінного відпочинку).

Таким чином, в Положенні про робочий час і відпочинку водіїв фактично визначено два способи відображення інформації про рух транспортного засобу з метою перевірки робочого часу і відпочинку водія - тахограф та індивідуальна контрольна книжка (у разі відсутності діючого та повіреного тахографу). Відсутність такої книжки чи не забезпечення порядку ведення тахографу унеможливлює проведення перевірки робочого часу і відпочинку водія.

Відтак, у випадку, коли транспортний засіб обладнаний тахографом, такий тахограф у відповідності до п. 6.1 цього Положення, повинен бути діючим та повіреним, щоб забезпечити можливість перевірки робочого часу і відпочинку водія. При цьому, оскільки особливості порядку використання тахографу в Положенні про робочий час і відпочинку водіїв не міститься, на переконання суду, застосуванню в цьому випадку підлягають норми Інструкції №385, саме яка і визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання тахографів, забезпечення обладнання якими, та саме повіреними та діючими, покладено згідно п.6.1 Положення про робочий час і відпочинку водіїв, на відповідача.

Отже, з метою дотримання порядку ведення та забезпечення виконання п.6.1 Положення про робочий час і відпочинку водіїв, щодо наявності діючого тахографу, з метою проведення перевірки робочого часу і відпочинку водія, водій ТОВ «Індичка» повинен був мати документи, визначені Інструкцією №385. Вказане узгоджується з нормами ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», що визначають обов'язок водіїв, які здійснюються внутрішні перевезення вантажів, мати «інші документи, передбачені законодавством». В свою чергу, положення п.3.3 Інструкції №385 мають відсилочну норму до ЄУТР, тому, на переконання суду, в контексті застосування даної норми, підлягають застосуванню і норми ЄУТР.

У зв'язку з чим, доводи про безпідставність застосування до ТОВ «Індичка» норм Інструкції №385 та ЄУТР не приймається судом до уваги, тим більше, що пп.12 п. b п.2 ст.2 ЄУТР, на які посилається представник позивача у додаткових поясненнях, були внесені поправкою 2 до ЄУТР, яка вступила в законну силу 24.04.1992, в той час, як станом на момент виникнення спірних правовідносин, дана стаття діяла вже в іншій редакції та вже не містила положень щодо не застосування угоди до міжнародних перевезень, які використовуються для некомерційних перевезень вантажів для власних потреб.

Посилання представника позивача на те, що акти перевірки та припис містять розбіжності, також не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до п.п.25,26,31 Порядок здійснення державного контролю №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. За результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Таким чином, під час розгляду справи про порушення, посадовою особою, яка розглядала справу, після надання пояснень представником позивача та з'ясування дійсних обставин порушення, було правомірно у приписі зазначено, що порушення здійснення саме під час здійснення перевезення вантажу для власних потреб. При цьому, вказані обставини не спростовують висновки суду щодо правомірності дій відповідача, оскільки, системний аналіз вказаних вище норм, на переконання суду, свідчить про те, що перевізник, незалежно від того, чи здійснює він перевезення вантажу для власних потреб чи надає послуги з перевезення вантажу, у разі обладнання транспортного засобу тахографом, повинен дотримуватись норм, що визначають порядок використання такого тахографу.

Враховуючи вказане, на переконання суду, управління Укртрансбезпеки у Сумській області при складенні припису щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт від 29.10.2018 та винесенні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.01.2019 діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, його дії відповідають критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволенню позову.

У зв'язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Індичка" (42323, Сумська область, Сумський район, с.Кровне, вул.Гірська, буд.39, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, проспект Перемоги, буд.14, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - управління Укртрансбезпеки у Сумській області (40000, Сумська область, м.Суми, вул.Шишкарівська, буд.9, ) про визнання протиправними та скасування припису та постанови - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 25.03.2019.

Суддя І.Г. Шевченко