Справа № 240/2244/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Житомир справа № 240/2244/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахування та не виплати компенсації втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії протиправною;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строку їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів, у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 12 січня 2018 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області прийнято рішення по справі №274/5293/17, яким визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення перерахунку та виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 у відповідності до грошового забезпечення, визначеного у довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області довідки №85/9606 від 25 2017 року, починаючи з 01 січня 2016 року. При цьому йому не виплачена компенсація втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до вимог законодавства за вказаний період.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Відповідач у строк та в порядку подав відзив на адміністративний позов №3719/08 від 22 березня 2019 року, в якому просить відмовити з задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області жодним чином не порушує строки виплати сум перерахованої пенсії відповідно до рішень судів, оскільки така виплата проводиться у порядку та у строки визначені постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншим категоріям громадян".

У відповідності до положень частиною п'ятою статті 262, частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною п'ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Суд встановлено, що ОСОБА_1 являється пенсіонером органів внутрішніх справ України та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Положеннями статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

12 січня 2018 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області прийнято рішення по справі №274/5293/17, яким визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення перерахунку та виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 у відповідності до грошового забезпечення, визначеного у довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області довідки №85/9606 від 25 квітня 2017 року, починаючи з 01 січня 2016 року.

Відповідно до листа Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05 квітня 2018 року №Б-1672 встановлено, що на виконання постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2018 року по справі №274/5293/17 позивачу здійснено перерахунок пенсії. Роз'яснено, що пенсія в новому розмірі та доплата за період з 01 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року в сумі 4 609,22 грн зараховані на рахунок позивача в березні 2018 року, а за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року в розмірі 55 310,64 грн - буде проведений після виділення коштів з Державного бюджету (а.с.23).

В подальшому, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року по справі № 0640/4421/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення при перерахунку з 01 січня 2016 року основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 76% до 70% сум грошового забезпечення та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із визначенням основного розміру пенсії як 76% сум грошового забезпечення.

06 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області із заявою про здійснення нарахування та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року та частково виплачена з 01 січня 2018 року по 31 березня 2018 року, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати" та "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159від 21 лютого 2001 року (а.с.20).

Листом від 22 грудня 2018 року №Б-5160 відповідач повідомив заявника, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області жодним чином не порушує строки виплати сум перерахованої пенсії відповідно до рішень судів, оскільки така виплата проводиться у порядку та у строки визначені постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншим категоріям громадян", у зв'язку з чим відсутні підстави для нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів.

Надаючи правову оцінку доводам позову і відзиву проти нього, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" (далі Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Як передбачено приписами статті 2 Закону №2050-ІІІ під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

При цьому, згідно із приписами частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Як передбачено статтею 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до положень статті 6 Закону № 2050-ІІІ компенсацію виплачують, зокрема, за рахунок: власних коштів - коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету, за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Згідно із пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Як передбачено положеннями пунктів 5 - 7 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Своєчасно не отриманий з вини громадянина дохід компенсації не підлягає. Компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме: власних коштів - підприємствами, установами та організаціями, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднаннями громадян; коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Отже, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані, тобто, відповідно до чинного законодавства компенсація можлива незалежно від того, чи були такі суми особі попередньо нараховані, але не виплачені.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону №1058-IV, статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Суд зазначає, що наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов'язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі №21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі №21-2003а16, а також Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі №681/423/15-а, від 20 лютого 2018 року у справі №522/5664/17, від 03 липня 2018 року справі №521/940/17, правові висновки якого відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, рішенням Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області по справі №274/5293/17 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення перерахунку та виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 у відповідності до грошового забезпечення, визначеного у довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області довідки № 85/9606 від 25 квітня 2017 року, починаючи з 01 січня 2016 року.

Отже, в судовому порядку визнано протиправною бездіяльність відповідача у не проведенні перерахунку та не виплаті пенсії позивачу на підставі, зокрема, довідки №85/9606 від 25 квітня 2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року.

У відзиві відповідач наголосив, що пенсія за лютий місяць 2018 року позивачу виплачена 05 лютого 2018 року, доплата за період з 01 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 4 609,22 грн. зарахована на рахунок ОСОБА_1 19 березня 2018 року. Сума доплати за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року складає 55 310,64 грн.

Зазначено, що у зв'язку зі зміною порядку виплати перехованих пенсій за 2016-2017 роки додаткові кошти на виплату доплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року не надходили.

Вказано, що виплата доплати за період 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року в розмірі 55 310,64 грн буде проведена в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Крім того, в листі від 22 грудня 2018 року №Б-5160 відповідачем роз'яснено щодо здіснення перерахунку на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду вії 29 жовтня 2018 року по справі №0640/4421/18. Зокрема, зазначено, що вказане рішення набрало законної сили 29 листопада 2018 року, доплата за період з 29 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року в сумі 25,84 грн позивач отримали в грудні місяці 2018 року. Виплата доплати за період з 01 січня 2016 року по 28 листопада 2018 року в розмірі 13 539,11 грн буде проведена відповідно до постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2011 року №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів виплати компенсації втрати частини доходів, в порядку частини другої статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а отже наявні підстави для визнання протиправною бездіяльність відповідача у нарахуванні та виплати компенсації втрати частини доходів, пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ.

Враховуючи вищевикладене, а також встановлені судовим розглядом справи обставини, суд приходить до висновку, що з огляду на норми діючого законодавства відповідач у зв'язку із порушенням встановлених строків виплати сум пенсії позивачу має здійснити нарахування та виплату компенсації втрати позивачу частини доходів у порядку, передбаченому Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати".

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

Посилання відповідача на ті обставини, що виплата пенсії позивачу проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншим категоріям громадян", якою встановлено порядок виплати перерахованої пенсії, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною третьою статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

За приписами частини другої статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд вважає, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати "умови та порядок перерахунку пенсії" не є тотожним праву встановлювати "строки перерахунку пенсії", "строки виплати пенсії".

За таких обставин, суд вважає протиправним посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншим категоріям громадян" щодо не виплати компенсації втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати пенсії.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявними у матеріалах справи доказами спростовано правомірність бездіяльності Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахувати та не виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії ОСОБА_1, а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально-підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахування та не виплати компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строку їх виплати" №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року, "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів, у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 08 квітня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова