Справа № 817/994/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/981/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

з участю секретаря судового засідання: Мельничук Б.Б.,

представників:

від відповідача: Гоч Н.М.

від третьої особи: Демянюка С.М.,

від третьої особи: Швець Д.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року (суддя Борискін С.А., ухвалене в м. Рівне о 15:23, повний текст складено 23.11.2018 року) у справі №817/994/18 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Виконуючий обовязки начальника Рівненської митниці ДФС Іванов Іван Іванович, Рівненська митниця ДФС, начальник Рівненської митниці ДФС Вавровський Олег Анатолійович про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2018 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу від 17.11.2017 №772 "Про проведення службового розслідування з відстороненням від виконання посадових обов'язків на час дисциплінарного провадження", стягнення грошових коштів за час відсторонення від виконання посадових обов'язків начальника Рівненської митниці ДФС з 17.11.2017 по 07.03.2018, скасування наказу від 02.02.2018 №208-о "Про звільнення ОСОБА_4" та поновлення на посаді начальника Рівненської митниці ДФС, стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначив, що 17.11.2017 ДФС України протиправно та незаконно прийнято наказ №772 "Про проведення службового розслідування з відстороненням від виконання посадових обов'язків на час дисциплінарного провадження", оскільки жодних підстав для початку службового розслідування не було. Враховуючи незаконність відсторонення від виконання посадових обовязків, вважає, що за період з 17.11.2017 по 07.03.2018 йому зобовязані виплатити середньомісячну заробітну плату. Також позивач вказує, що наказом від 02.02.2018 №208-о його звільнено з посади начальника Рівненської митниці ДФС за угодою сторін. На думку позивача, вказаний наказ є також протиправним та незаконним, оскільки заява про звільнення була написана ним 01.02.2018 на імя виконуючого обовязки голови ДФС України ОСОБА_8 Наказ про звільнення ОСОБА_4 було видано 02.02.2018. Позивач зазначає, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.03.2017 №135-р у звязку з відстороненням голови ДФС України від виконання повноважень за посадою, на час відсторонення ОСОБА_9, виконання обовязків голови покладено на виконуючого обовязки заступника голови ДФС України ОСОБА_8. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №35-р. ОСОБА_9 було звільнено з посади голови ДФС України у звязку з втратою права на державну службу або його обмеженням внаслідок набуття ним громадянства іншої держави. Разом з тим, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 №85-р, тимчасово, до призначення в установленому порядку голови ДФС України, виконання обовязків голови зазначеного органу покладено на виконуючого обовязки заступника голови ДФС України - ОСОБА_8. Призначення виконуючого обовязки, після звільнення Голови ДФС України, відбулося лише 07.02.2018, згідно з розпорядження Кабінету Міністрів України № 85-р. Відтак позивач вважав, що в період з 01.02.2018 по 06.02.2018 була відсутня особа, що виконувала обовязки голови ДФС України. Начальник Рівненської митниці призначається та звільняється з посади виключно Головою ДФС України згідно з наказом ДФС України від 15.06.2017 №421. Оскільки в період з 01.02.2018 по 06.02.2018 була відсутня особа виконуючого обовязки голови ДФС України, між ОСОБА_4 і ДФС України не було досягнуто угоди щодо його звільнення на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, так як зі сторони ДФС України угода підписана не уповноваженою на те особою. Крім цього зазначає, що трудову книжку позивачем одержано 07.03.2018. Відтак позивач просив позов задовольнити повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку подавши апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати його та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що заява про звільнення ОСОБА_4 була написана на імя виконуючого обовязки голови ДФС України ОСОБА_8 01.02.2018 року. Наказ про звільнення ОСОБА_4 за № 208-о було підписано 02.02.2018 року ОСОБА_8. Апелянт стверджує, що ОСОБА_8 виконував обовязки голови ДФС України на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 135-р від 03.03.2017 р., відповідно до якого у звязку з відстороненням Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_9 на час відсторонення такого виконання обовязків голови ДФС України покладено виконуючого обовязки заступника Голови зазначеної служби ОСОБА_8 Апелянт зазначає, що ОСОБА_9 відсторонено від виконання повноважень за посадою голови ДФС України, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2017 року № 134-р.. 31.01.2018 року розпорядження КМУ від 03.03.2017 року № 134-р втратило чинність на підставі розпорядження КМУ від 31.01.2018 р. № 120-р «Про визнання таким, що втратило чинність, розпорядження КМУ від 03.03.2017 р. № 134». Апелянт вважає, що оскільки виконання обовязків голови ДФС України було покладено на ОСОБА_8 на час відсторонення ОСОБА_9, то після втрати чинності розпорядженням КМУ від 03.03.2017 року № 134-р про відсторонення ОСОБА_9, розпорядження КМУ № 135-р від 03.03.2017 р. «Про тимчасове покладення виконання обовязків Голови ДФС України на ОСОБА_8» вичерпало себе та втратило чинність саме з 31.01.2018 року. Апелянт вважає, що саме з 31.01.2018 року ОСОБА_8 припинив виконувати обовязки Голови ДФС України, при чому залишався В.о. заступника голови ДФС України. Крім цього апелянт вказує, що відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» розпорядження Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо цими розпорядженнями не встановлено пізніший термін набрання ними чинності. Відтак апелянт вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_10 правомірно виконував обовязки голови ДФС України до 02.02.2018 року включно, оскільки цього числа вказане вище розпорядження КМУ № 120-р від 31.01.2018 року було доведено до ДФС України. Відтак апелянт вважає, що в період з 01.02.2018 року по 06.02.2018 року ОСОБА_8 не був в.о. голови ДФС України та між ДФС України та ОСОБА_4 не було досягнуто угоди щодо звільнення на підставі п.1 ст.36 КЗпП, позаяк зі сторони ДФС угода підписана не уповноваженою на те особою. Крім цього апелянт зазначає, що його звільнення відбулось без погоджень зі сторони Міністра фінансів України і голови Рівненської ОДА. Також апелянт зазначає, що в даному випадку мали місце порушення порядку ініціювання службового розслідування, визначеного Законом України «Про державну службу», оскільки відкриття дисциплінарного провадження здійснено дисциплінарною комісією, а не субєктом призначення як того вимагає ст.68 вказаного Закону та недотримання відповідачем вимог ст.116 КЗпП України щодо проведення розрахунків з позивачем.

Відповідач - Державна фіскальна служба України у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає таким що відповідає чинному законодавству, прийнятим з дотриманням та у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права та просить залишити його без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненська митниця у поданому відзиві на апеляційну скаргу вважає вимоги апелянта безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, а оскаржуване судове рішення законним та просить залишити його без змін.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача В.о начальника Рівненської митниці Іванов Іван Іванович та начальник Рівненської митниці Вавровський Олег Анатолійович письмових відзивів на апеляційну скаргу не надали.

В судових засіданнях 18.03.2019р. та 25.03.2019 р. представники апелянта надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просили скасувати оскаржуване рішення та задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні представник третьої особи Рівненської митниці Демянюк С.М. заперечив проти апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим і просить залишити його без змін.

В судовому засіданні представник третьої особи начальника Рівненської митниці Вавровського О.А. заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржуване судове рішення законним та просить залишити його без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору В.о. начальника Рівненської митниці Іванов Іван Іванович повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився та явки уповноваженого представника не забезпечив, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Клопотання апелянта ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи (вх.№ в Восьмому ААС К-7006/19 від 01.04.2019р.) апеляційним судом відхилено, оскільки в його обгрунтування не подано жодного доказу та окрім цього представники апелянта в судових засіданнях 18.03.2019 та 25.03.2019 р. надали пояснення та були повідомленні про судове засідання 01.04.2019 року, однак теж до суду не зявилися.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.03.2017 №134-р ОСОБА_9 відсторонено від виконання повноважень за посадою Голови Державної фіскальної служби України.

Також розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.03.2017 №135-р, у звязку з відстороненням Голови Державної фіскальної служби України від виконання повноважень за посадою, покладено на час відсторонення ОСОБА_9, виконання обовязків Голови Державної фіскальної служби України на виконуючого обовязки заступника Голови зазначеної Служби ОСОБА_8 .

Наказом Державної фіскальної служби України від 06.03.2017 №471-о оголошено розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2017 №135-р "Про тимчасове покладення виконання обовязків Голови Державної фіскальної служби України на ОСОБА_8" (а.с.133, т.1). Відповідно до п.2 вказаного наказу ОСОБА_8 приступає до виконання обовязків Голови Державної фіскальної служби України з 06.03.2017.

Наказом Державної фіскальної служби України від 06.03.2017 №472-о оголошено розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2017 №134-р "Про відсторонення ОСОБА_9 від виконання повноважень за посадою Голови Державної фіскальної служби України" .

Як вбачається з матеріалів справи 17.11.2017 на імя субєкта призначення в.о. голови ДФС України ОСОБА_8, Головним управлінням внутрішньої безпеки ДФС України подано доповідну записку № 2864/99-99-22-05-18 "Про відкриття дисциплінарного провадження", відповідно до змісту якої встановлено факти неналежного виконання службових обовязків начальником Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4 під час здійснення керівництва діяльністю митниці ДФС.

У даній доповідній записці зазначено, що під час проведення тематичної перевірки Рівненської митниці ДФС, яку розпочато на підставі розпорядження ДФС №162-р від 03.11.2017 "Про проведення тематичної перевірки", встановлено факти порушень вимог законодавства, що регулює правовідносини у митній сфері при розгляді та реагуванні на звернення іноземних держав. Вказано, що Рівненською митницею ДФС у період з 09.06.2017 по 22.09.2017 отримано 10 звернень митних органів іноземних держав (Польща, Литва), предметом перевірки яких були транспортні засоби, митне оформлення яких здійснене упродовж 2017 року з порушенням вимог чинного законодавства. Вказані звернення містили відомості про розбіжності щодо відправника/отримувача та вартості товару в доданих до звернень документах відомостям, заявленим при митному оформленні транспортних засобів на території України. Однак посадовими особами Рівненської митниці ДФС у порушення вимог ч.1, 3 ст.491, п.1 ст.494 МК України та ч. 1, 2 ст. 558 МК України, не складено протоколи про порушення митних правил та не направлені матеріали, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 КК України, до підрозділів Національної поліції. Також зазначається про факти неналежної організації Рівненською митницею ДФС розгляду орієнтувань, внесених до модуля "Орієнтування" АСМО "Інспектор" Міжрегіональною митницею ДФС. Встановлено, що службовими особами митного посту "Сарни" Рівненської митниці ДФС, допускаються факти заниження митної вартості імпортованих на митну територію України транспортних засобів ПП "ІМПОРТАВТО". Вказано, що зазначені та інші порушення, допущені службовими особами Рівненської митниці ДФС, стали можливими внаслідок неналежної організації її роботи начальником митниці ДФС - ОСОБА_11

З матеріалів справи вбачається, що 17.11.2017 Головою дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної фіскальної служби України направлено подання №1715/99-99-06/ДК "Про проведення службового розслідування та відсторонення", на імя субєкта призначення - в.о. Голови ДФС України ОСОБА_8.

В зазначеному поданні вказано, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, відповідно до ст. 71 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", дисциплінарна комісія пропонувала провести стосовно начальника Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4 службове розслідування з відстороненням його від виконання обовязків на час здійснення дисциплінарного провадження, до участі у якому слід залучити працівників підпорядкованих підрозділів територіальних органів ДФС Департаментам організації митного контролю, адміністрування митних платежів, організації протидії митним правопорушенням, працівників Головного управління внутрішньої безпеки ДФС та підпорядкованих їм підрозділів територіальних органів ДФС.

Відтак, 17.11.2017 ДФС України, на виконання доручення в.о. Голови ДФС до доповідної записки Головного управління внутрішньої безпеки від 17.11.2017 №2864/99-99-22-05-18, з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку начальником Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4, на підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС (далі Дисциплінарна комісія) від 17.11.2017 № 1715/99-99-06/ДК, прийнято наказ №772 "Про проведення службового розслідування з відстороненням від виконання посадових обовязків на час дисциплінарного провадження", з яким позивач був ознайомлений 17.11.2017р.

Відповідно до п.2 наказу №772, на підставі ст. 72 Закону України "Про державну службу", ОСОБА_4 було відсторонено від виконання посадових обовязків начальника Рівненської митниці ДФС на час здійснення стосовно нього дисциплінарного провадження. Вказаний наказ підписав в.о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_8

В подальшому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №35-р ОСОБА_9 звільнено з посади Голови Державної фіскальної служби України, у звязку із втратою права на державну службу або його обмеженням внаслідок набуття ним громадянства іншої держави (п. 2 ч. 1 ст. 84 Закону України "Про державну службу"). Дане розпорядження було отримане та зареєстроване Державною фіскальною службою України 01.02.2018 за №218/3.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 120-р визнано таким, що втратило чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 3 березня 2017 № 134 "Про відсторонення ОСОБА_9 від виконання повноважень за посадою Голови Державної фіскальної служби України".

З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2018 позивачем було подано заяву про надання йому щорічної відпустки тривалістю 30 календарних днів із 05.02.2018, з виплатою допомоги на оздоровлення, а також надання дозволу для виїзду за межі України під час відпустки .

Відтак, на підставі вказаної заяви, наказом від 02.02.2018 № 60-в виконуючим обовязки Голови ДФС України ОСОБА_8, відповідно до ст.10 Закону України "Про відпустки", ст.57 Закону України "Про державну службу", надано ОСОБА_4, начальнику Рівненської митниці ДФС, щорічну основну відпустку з 05 лютого по 06 березня 2018 року тривалістю 30 календарних днів та виплачено грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Судом, крім того встановлено, що 01.02.2018 начальник Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4 подав заяву на ім'я в.о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_8, в якій просив звільнити його із займаної посади з 07.03.2018 за угодою сторін.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, наказом Державної фіскальної служби України від 02.02.2018 №196-о оголошено розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 "Про звільнення ОСОБА_9 з посади Голови Державної фіскальної служби України". В п.1 даного наказу зазначено, що ОСОБА_9 слід вважати звільненим з посади Голови Державної фіскальної служби України у зв'язку із втратою права на державну службу або його обмеженням внаслідок набуття ним громадянства іншої держави (п.2 ч.1 ст. 84 Закону України "Про державну служби"). Також в пункті 2 наказу Державної фіскальної служби України від 02.02.2018 №196-о зобовязано виплатити грошову компенсацію за невикористані 53 календарні дні основної щорічної відпустки за періоди роботи: з 06.05.2015 по 05.05.2016 06 календарних днів; з 06.05.2016 по 05.05.2017 - 25 календарних днів; з 06.05.2017 по 02.02.2018 - 22 календарні дні.

Вказаний наказ підписав в.о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_8

Судом встановлено, що 02.02.2018 Державною фіскальною службою України відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу", прийнято наказ № 208-о "Про звільнення ОСОБА_4 , з яким позивач був ознайомлений 07.03.2018р..

Як вбачається з пункту 1 наказу №208-о ОСОБА_4 07.03.2018 звільнено з посади начальника Рівненської митниці ДФС, за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України. В пункті 2 цього наказу зобов'язано провести розрахунок з ОСОБА_4 згідно з діючим законодавством. Підставою видачі наказу №208-о зазначено заяву ОСОБА_4. Даний наказ підписав в.о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_8.

Судом встановлено, що наказом Рівненської митниці ДФС від 01.03.2018 № 45-о "Про проведення розрахунку з ОСОБА_4", відповідно до наказу ДФС від 02.02.2018 №208-о "Про звільнення ОСОБА_4" зобовязано Відділ фінансування, бухгалтерського обліку та звітності забезпечити проведення розрахунку з ОСОБА_4, станом на 07 березня 2018 року та виплатити грошову компенсацію, відповідно до статті 24 Закону України "Про відпустки", за невикористану додаткову відпустку за період роботи з 17.08.2015 по 16.08.2016 тривалістю 10 календарних днів, додаткову відпустку за період роботи з 17.08.2016 по 16.08.2017 тривалістю 15 календарних днів, додаткову відпустку за період роботи з 17.08.2017 по 07.03.2018 тривалістю 15 календарних днів. Сектору по роботу з персоналом забезпечити повернення ОСОБА_4 службового посвідчення НОМЕР_1 та передання на склад митниці номерної металевої печатки №390, ознайомити ОСОБА_4 з даним наказом під підпис та видати трудову книжку у встановленому порядку.

Позивач з даним наказом ознайомився та отримав його копію 07.03.2018, про що свідчить його особистий підпис на зворотному аркуші наказу від 01.03.2018 № 45-о.У графі №12 "Дата і підстава видачі працівнику трудової книжки при звільненні" витягу із книги обліку руху трудових книжок працівників Рівненської митниці ДФС зазначено, що ОСОБА_4 отримав трудову книжку 07.03.2018 на підставі наказу від 01.03.2018 №45-о.

Разом з тим, 22.03.2018 Дисциплінарною комісією складено висновок про наявність у діях державного службовця ОСОБА_4 дисциплінарного проступку, в якому вказано, що суттю порушень є: неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до порушення вимог законодавства, що регулює правовідносини у митній сфері при розгляді та реагуванні на звернення іноземних держав, зокрема, звернень митних органів Польщі та Литви щодо здійснення у 2017 році митних оформлень транспортних засобів з порушенням діючого законодавства; неналежна організація роботи щодо розгляду орієнтувань, внесених Міжрегіональною митницею ДФС до модуля "Орієнтування" АСМО "Інспектор"; факти заниження митної вартості імпортованих на митну територію України транспортних засобів.

Також у висновку зазначено про те, що за результатами розгляду (протокол засідання від 22.03.2018 №7) з'ясовано, що начальника Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4 звільнено з займаної посади наказом ДФС від 02.02.2018 № 208-о "Про звільнення ОСОБА_4", за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України, а тому, комісією вирішено рекомендувати на підставі ст. 65, 77 Закону закрити дисциплінарне провадження стосовно начальника Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4.

Відтак, 26.03.2018 Головою дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної фіскальної служби України на імя субєкта призначення - в.о. Голови ДФС України ОСОБА_8 - направлено подання №353/99-99-00-ДК-18 "Про результати розгляду дисциплінарної справи ОСОБА_4", яким Дисциплінарною комісією вирішено рекомендувати на підставі ст. 65, 77 Закону України "Про державну службу" закрити дисциплінарне провадження стосовно начальника Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4.

В подальшому Державною фіскальною службою України 02.04.2018 прийнято наказ №38-дс "Про закриття дисциплінарного провадження", яким на підставі ст. 65, 77 Закону України "Про державну службу" закрито дисциплінарне провадження стосовно начальника Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4

Як вірно встановлено судом першої інстанції з договору про надання послуг по обслуговуванню платіжних карток АБ "Укргазбанк" від 23.09.2016 №2016/ZP/100-017/63 вбачається, що Рівненська митниця ДФС, в особі начальника митниці ОСОБА_4 є установою, працівники якої обслуговуються Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк".

Листом від 12.04.2018 №3-100/17/471/2018 відділення банку №100/17 Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк", отриманий Рівненською митницею ДФС 12.04.2018 за №3491/16-05, повідомило про те, що ОСОБА_4 станом на 11.04.2018 активних поточних рахунків з використанням електронних платіжних засобів не має.

Відтак, 13.04.2018 Рівненською митницею ДФС направлено на адресу позивача лист № 2943/05/17-70-05, в якому повідомлено про те, що відповідно до п.4 ст.72 Закону України "Про державну службу" та на підставі наказу Державної фіскальної служби України №380с від 02.04.2018 "Про закриття дисциплінарного провадження" позивачу нараховано середню заробітну плату за час відсторонення від виконання посадових обовязків. Зазначено, що кошти 11.04.2018 були перераховані Рівненською митницею ДФС до ПАТ АБ "Укргазбанк" для подальшого зарахування на його поточний рахунок, однак банк повідомив про відсутність у нього активного поточного рахунку позивача. Для здійснення повного розрахунку Рівненська митниця ДФС просила позивача повідомити про зручний спосіб отримання коштів та надання відповідних реквізитів для здійснення перерахунку чи назвати дату отримання коштів у касі митниці. Разом з таким листом Рівненською митницею ДФС ОСОБА_4 було надіслано довідку про нараховану заробітну плату №147/49/17-70-05 від 10.04.2018р..

Позивач вказаний лист особисто отримав 19.04.2018, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 089.

Відповідно до виписки по рахунках Рівненської митниці ДФС від 13.04.2018 відбулось повернення коштів згідно листа №2924/05/17-70-05 від 12.04.2018 (у звязку з закриттям рахунку отримувача) .

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того що відповідач правомірно прийняв оскаржувані позивачем рішення.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою ст. 64 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" (надалі Закон № 889-VIII) визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, визначених цим законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Також частиною 1 ст. 68 вказаного вище Закону № 889-VIII встановлено, що дисциплінарні провадження ініціюються субєктом призначення.

Згідно ч. 1 ст. 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далідисциплінарна комісія).

Відповідно до положень Закону № 889-VIII, процедура притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності має такі обов'язкові стадії: 1) ініціювання дисциплінарного провадження суб'єктом призначення (ч.1 ст.68 Закону № 889-VIII); 2) формування дисциплінарною комісією дисциплінарної справи, відповідно до вимог ч.2 ст.73 (ч.1 ст.73 Закону № 889-VIII); 3) розгляд сформованої належним чином дисциплінарної справи на засіданні дисциплінарної комісії та внесення за результатами цього розгляду пропозиції Комісії з питань вищого корпусу державної служби (далі - Комісія) або подання дисциплінарної комісії суб'єкту призначення (ч.9, 10 ст.69 Закону № 889-VIII); 4) розгляд дисциплінарної справи суб'єктом призначення з урахуванням обовязкових пропозицій Комісії або подання дисциплінарної комісії протягом 10 календарних днів з дня отримання подання, що обов'язково має включати відібрання письмового пояснення у державного службовця або фіксування факту відмови від надання такого пояснення (ч.11 ст.69, ч.1, 3 ст.75, ч.1, 5 ст.77 Закону № 889-VIII); 5) прийняття суб'єктом призначення вмотивованого рішення за результатами розгляду пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії та дисциплінарної справи (ч. 1, 2 ст. 77 Закону № 889-VIII).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 17.11.2017 Головним управлінням внутрішньої безпеки ДФС України на імя субєкта призначення в.о. Голови ДФС України ОСОБА_8 подано доповідну записку № 2864/99-99-22-05-18 "Про відкриття дисциплінарного провадження" щодо встановлених фактів неналежного виконання службових обовязків начальником Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4 під час здійснення керівництва діяльністю Рівненської митниці ДФС. З першого аркуша доповідної записки вбачається, що субєкт призначення, шляхом нанесення особистого підпису, погодив питання ініціювання відкриття дисциплінарного провадження стосовно позивача та розгляду дисциплінарною комісією питання щодо проведення службового розслідування стосовно даної посадової особи з відстороненням від виконання посадових обовязків на час дисциплінарного провадження.

Таким чином, цього ж дня Головою дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС України на імя субєкта призначення в.о. Голови ДФС України ОСОБА_8 направлено подання № 1715/99-99-06/ДК "Про проведення службового розслідування та відсторонення" з відповідною пропозицією.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Закону 889-VIII питання проведення дисциплінарного розслідування є виключним дискреційним повноваженням субєкта призначення.

Згідно наказу субєкта призначення № 772 від 17.11.2017 дисциплінарній комісії наказано провести з 20.11.2017 по 19.12.2017 службове розслідування стосовно начальника Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4 із зазначених питань.

Частиною 8 ст. 71 Закону 889-VIII встановлено, що державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, причин, усвідомлення та визнання чи заперечення своєї провини, які досліджуються; 2) порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, які причетні до справи; 3) бути присутнім під час виконання відповідних заходів; 4) подавати в установленому порядку скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що позивачем були використані вказані права.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зі змісту оспорюваного наказу № 772 вбачається, що такий прийнято на виконання доручення в.о. Голови ДФС України до доповідної записки Головного управління внутрішньої безпеки від 17.11.2017 № 2864/99-99-22-05-18, тобто, в даному наказі наведено підстави для його прийняття.

Разом з тим, відсторонення ОСОБА_4, як слідує з преамбули наказу № 772, проведено з метою недопущення впливу зазначеної посадової особи на здійснення дисциплінарного провадження.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що відповідно до розяснень Національного агентства України з питань державної служби від 09.02.2017 № 24-р/з саме з моменту прийняття субєктом призначення рішення про ініціювання дисциплінарного провадження таке провадження вважається розпочатим і дисциплінарна комісія набуває відповідних повноважень щодо його здійснення, формування дисциплінарної справи та її розгляду, а державний службовець, стосовно якого ініційоване дисциплінарне провадження, наділяється відповідними правами.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про необгрунтованість наведених ОСОБА_4 підстав для задоволення вимоги про скасування наказу №772, що також спростовує доводи апелянта, оскільки дії відповідача під час прийняття оспорюваного наказу відповідають вимогам законодавства та підтверджуються відповідними письмовими доказами.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що однією з підстав припинення трудового договору є волевиявлення його сторін щодо звільнення за угодою (домовленістю) сторін (п.1 ст.36 КЗпП України).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, при досягненні домовленості між працівником і роботодавцем, трудовий договір припиняється у строк, визначений сторонами наприклад, в останній день щорічної відпустки.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ДФС від 02.02.2018 № 208-о, на підставі поданої напередодні ОСОБА_4 письмової заяви, його було звільнено 07.03.2018 з посади начальника Рівненської митниці ДФС за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України. Наказом Рівненської митниці ДФС від 01.03.2018 № 45-о з ОСОБА_4 проведено повний розрахунок згідно з діючим законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що після прийняття 02.04.2018 субєктом призначення наказу № 38-дс "Про закриття дисциплінарного провадження" Рівненською митницею ДФС здійснено нарахування середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обовязків та перераховано вказані кошти до ПАТ АБ "Укргазбанк" (банківська установа, з якою укладено договір № 2016/ZP/100-017/636 від 23.09.2016 про надання послуг по обслуговуванню платіжних карток працівників Рівненської митниці ДФС заробітної плати та інших виплат, передбачених законодавством) для подальшого зарахування на поточний рахунок ОСОБА_4.

Проте 12.04.2018р. банківською установою повідомлено про відсутність відкритих рахунків на вказану особу.

В подальшому 13.04.2018 Рівненською митницею ДФС направлено лист на адресу ОСОБА_4 з проханням повідомити про зручний спосіб отримання коштів та надання відповідних реквізитів для здійснення перерахунку чи назвати дату отримання коштів у касі митниці. Однак позивач відповідь на вказаний лист не надав та до Рівненської митниці не прибув.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи 19.09.2018 Рівненською митницею ДФС було оформлено платіжну відомість на виплату заробітної плати ОСОБА_4, заявку про видачу готівки №1, а також платіжне доручення №1 у розмірі 50 000, 00 грн..

Проте позивачем не вчинено жодних дій для отримання нарахованих йому коштів, відтак докази проведення розрахунку в матеріалах справи відсутні, а тому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем були вжиті всі можливі заходи для проведення повного розрахунку при звільненні особи.

Щодо скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 9-2 ст.116 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР Кабінет Міністрів України призначає на посади та звільняє з посад за поданням Премєр-міністра України керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України.

Також статтею 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Згідно п. 10 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, ДФС очолює Голова, який призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Премєр-міністра України, внесеним на підставі пропозицій Міністра фінансів.

Пунктами 11, 27 цього ж Положення визначено, що Голова ДФС України, зокрема, приймає на роботу та звільняє з роботи в порядку, передбаченому законодавством, працівників ДФС, підписує накази ДФС.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.03.2017 № 134-р ОСОБА_9 було відсторонено від виконання повноважень за посадою Голови ДФС України.

Також іншим Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.03.2017 №135-р виконання обовязків Голови ДФС України було покладено на ОСОБА_8, на час відсторонення ОСОБА_9 від виконання обовязків.

Судом встановлено, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №35-р ОСОБА_9 звільнено з посади Голови ДФС України.

Вказане розпорядження Кабінету Міністрів України оголошено наказом ДФС від 02.02.2018 № 196-о, у звязку з чим ОСОБА_9 фактично звільнено з посади Голови ДФС України 02.02.2018 та проведено з ним відповідні розрахунки.

Як вбачається з матеріалів справи Розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 120-р "Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2017 № 134 "Про відсторонення ОСОБА_9 від виконання повноважень за посадою Голови Державної фіскальної служби України" надійшло до ДФС України 26.02.2018 за вх. № 467/3.Разом з тим, станом на 26.02.2018р. ОСОБА_9 вже був звільнений з посади Голови ДФС України.

Апелянт наголошує на тому, що ч.2 ст.52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено, що розпорядження Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо цими розпорядженнями не встановлено пізніший термін набрання чинності. Відтак вважає, що станом на 01.02.2018 року повноваження ОСОБА_8 як в.о. голови ДФС України були припиненні згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року № 120-р «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження КМУ від 03.03.2017 року № 134». Таким чином апелянт вважає, що в період з 01.02.2018 року по 06.02.2018 року ОСОБА_8 не був в.о. голови ДФС України, а тому між ОСОБА_4 та ДФС України не було досягнуто угоди щодо звільнення на підставі ч.1 ст.36 КЗпП, позаяк зі сторони ДФС угода підписана не уповноваженою особою.

Колегія суддів вважає дані твердження безпідставними, оскільки як свідчать матеріали справи ОСОБА_4 особисто писав 01.02.2018 року на імя В.о. голови ДФС ОСОБА_8 заяву про звільнення із займаної посади з 07.03.2018 року за угодою сторін.

Крім цього, відповідно до п. 15 Порядку розгляду питань, повязаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 298 , на підставі акта Президента України або Кабінету Міністрів України щодо призначення на посаду чи звільнення з посади особи в установленому порядку відповідним органом або підприємством у триденний строк видається наказ (розпорядження) за місцем її роботи, в якому зазначається дата початку роботи на відповідній посаді або припинення роботи.

Також відповідно до пункту 5 розділу IV "Оформлення документів особової справи" Порядку ведення та зберігання особових справ державних службовців, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби 22.03.2016 № 64, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2016 за № 567/28697, акт органу вищого рівня про призначення на посаду (звільнення з посади) оголошується шляхом видання за місцем роботи відповідного акта із зазначенням дати фактичного призначення на посаду (звільнення з посади) тощо.

Розпорядження КМУ № 35-р від 31.01.2018 року «Про звільнення ОСОБА_9 з посади Голови Державної фіскальної служби України» оголошено наказом ДФС від 02.02.2018 № 196 -о, в якому серед іншого, в пункті 2 зазначено, що виплата грошової компенсації за невикористанні дні основної щорічної відпустки проведена за періоди роботи, зокрема з 06.05.2017 р. по 02.02.2018 року, то колегія суддів вважає, що на час видання наказу про звільнення ОСОБА_4 з посади, 02.02.2018 року ОСОБА_8 був в.о. голови ДФС України.

Крім цього слід зазначити, що розпорядження Кабінету МіністрівУкраїни від 31.01.2018 р. № 120-р «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження КМУ від 03.03.2017 № 134 «Про відсторонення ОСОБА_9 від виконання повноважень за посадою Голови ДФС» надійшло до ДФС України 26.02.2018, тобто вже після звільнення ОСОБА_9 з посади голови ДФС України.

Відтак колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що наказ ДФС України від 02.02.2018р. № 208-о видано із дотриманням норм чинного законодавства, а відтак судом в цій частині позовних вимог правомірно відмовлено.

Щодо доводів апелянта, про те, що звільнення ОСОБА_4 відбулося без погоджень зі сторони Міністра фінансів України і голови Рівненської обласної державної адміністрації колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивач обгрунтовуючи підстави позову не зазначив вказаних вище підстав серед підстав позову при розгляді справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції, а тому дані доводи апелянта є безпідставними.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321,322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.11. 2018 року в справі № 817/994/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 04.04.2019р.