Справа № 2240/2580/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2580/18

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

04 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представників відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року (повний текст рішення складено 18.01.2019р. у м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання незаконними рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради, в якому просив суд:

1. Визнати незаконним п.6 Рішення №3 Старокостянтинівської міської ради від 14.01.2015.

2. Визнати незаконним п.2 Рішення №3 Старокостянтинівської міської ради від 29.01.2016.

3. Визнати незаконним п.3 Рішення №7 Старокостянтинівської міської ради від 17.02.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.06.2017 ГУ ДФС у Хмельницькій області винесено відносно позивача податкове повідомлення-рішення №34169-13, яким нараховано транспортний податок в сумі 25000 грн. за 2017 рік, на автомобіль, що належить позивачу. Вказує, що вищевказане податкове повідомлення-рішення винесене на підставі рішень Старокостянтинівської міської ради, якими встановлено місцеві податки і збори, зокрема - транспортний податок. Позивач також стверджує, що оскаржувані пункти Рішень Старокостянтинівської міської ради, на підставі яких, йому визначене податкове зобов'язання зі сплати транспортного податку є незаконними, оскільки, на думку позивача, рішення про нарахування транспортного податку на автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, може застосовуватись не раніше 2018 року. З метою захисту своїх прав, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Старокостянтинівської міської ради - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення про встановлення місцевих податків і зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків і зборів або змін. В іншому випадку норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що оскаржувані рішення сесій Старокостянтинівської міської ради прийняті відповідно до чинного законодавства України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що у власності позивача - ОСОБА_2 перебуває автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER, типу легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єм двигуна 2993 куб. см., 2013 року випуску, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2.

30.06.2017 ГУ ДФС у Хмельницькій області прийняла податкове повідомлення-рішення №34169-13, яким позивачу визначила суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. за 2017 рік.

Зазначене податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив до суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.08.2017 по адміністративній справі №822/2127/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 року №34169-13, яким визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 25000 грн. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року - без змін.

Не погоджуючись з зазначеним податком та оспорюючи правомірність його визначення за 2017 рік, ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом щодо оскарження рішень відповідача за 2015 - 2017 роки, в частині уже визначення часу набрання рішеннями чинності, які стали підставою винесення податкового повідомлення-рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що належний позивачеві автомобіль є об'єктом та базою оподаткування, а позивач - платником транспортного податку. Також, судовими рішеннями у справі №822/2127/17 встановлена правомірність прийняття відносно позивача податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 року №34169-13 яке і було винесено саме на підставі оскаржених рішень відповідача.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджений транспортний податок.

Приписами підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України є об'єктами оподаткування.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20.12.2016 №1791-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017, підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України викладений у новій редакції.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України (в редакції, яка набрала чинності 01.01.2017) встановлено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За змістом пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Приписами підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України податок на майно належить до місцевих податків.

Відповідно до статті 265 ПК України (у редакції Закону України від 28.12.2014 №71-VIII, що діє з 01.01.2015), податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Отже, транспортний податок є місцевим податком.

Підпунктом 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 ПК України сільськими, селищними, міськими радами при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 ПК України з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII ПК України для відповідного місцевого податку чи збору.

Пунктом 7.1 статті 7 ПК України передбачено, що під час встановлення податку обов'язково визначаються такі елементи: платники податку; об'єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Водночас, особливість місцевих податків полягає в тому, що вони за законом не можуть бути встановлені безпосередньо рішенням Верховної Ради України.

Верховна Рада України може встановлювати тільки перелік дозволених до встановлення місцевими радами місцевих податків і дозволених граничних параметрів таких податків, а власне, встановлення місцевих податків, із дотриманням встановлених Верховною Радою критеріїв - є компетенцією відповідних місцевих рад.

Відповідно до пункту 8.3 статті 8 Податкового кодексу України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно пункту 4.4 статті 4 Податкового кодексу України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Тобто, безпосереднє встановлення місцевих податків, зокрема, і транспортного податку, віднесено Податковим кодексом України до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також пунктом 24 частини першої статті 26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" та статтею 143 Конституції України.

Вищевикладене узгоджується також з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 26.06.2018, справа №820/5687/16.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням позачергової 46 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області VІ скликання №3 від 14.01.2015 встановлений транспортний податок на території міста Старокостянтинів та затверджене Положення про транспортний податок (далі - Положення).

Вищевказане рішення сесії міської ради оприлюднене в газеті "Наше місто" №3 (573) від 15.01.2015 та на офіційному веб-сайті виконавчого комітету міської ради.

Рішенням 4 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №3 від 29.01.2016, відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", внесені зміни та доповнення до Положення. Зокрема, визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Рішенням 17 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №7 від 17.02.2017, відповідно до Законів України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році", "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні", внесені зміни та доповнення до Положення. Зокрема, визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Таким чином, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України (з урахуванням змін, внесених Законом України №1791-VІІІ від 21.12.2016 року та рішенням 17 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №7 від 17.02.2017 щодо об'єкта оподаткування), власники транспортних засобів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, є платниками транспортного податку.

Рішення 17 сесії Старокостянтинівської міської ради від 17.02.2017 №7 оприлюднено в газеті "Наше місто" №8 (683) та на офіційному веб-сайті виконавчого комітету міської ради.

Крім того, судовими рішеннями по адміністративній справі №822/2127/17 встановлена правомірність прийняття відносно позивача податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 року №34169-13 яке було винесено саме на підставі оскаржених рішень відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що посилання апелянта, як на підставу для скасування зазначених ним рішень, на підпункт 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України, яким передбачено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період), не можуть бути підставністю на обгрунтування заявлених вимог.

Встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 123, підпунктом 12.4.3 пункту 12.4 та пунктом 12.5 статті 12 ПК України вимоги щодо оприлюднення рішення про встановлення місцевих податків та зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період), не поширюються на прийняті органом місцевого самоврядування, на виконання Закону України №1791-VІІІ від 20.12.2016 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році", рішення про встановлення місцевих податків на 2017 рік.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувані рішення Старокостянтинівської міської ради прийняті у відповідності до вимог положень законів України про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України, які не були визнані не чинними або не конституційними, тому доводи апелянта про неправомірне застосування при прийняті рішень сесій вищевказаних положень законів України є необгрунтованими.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 квітня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Моніч Б.С. Охрімчук І.Г.