Справа № 360/1517/19
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09 квітня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1517/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, ТВБВ № 10012/021 філії - Луганського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» про визнання дії (бездіяльність) щодо невидачі електронного пенсійного посвідчення неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 05 квітня 2019 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, ТВБВ № 10012/021 філії - Луганського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» з такими позовними вимогами:

1) визнати неправомірними дії (бездіяльність) Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області та ТВБВ № 10012/021 філії Луганського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» щодо невидачі позивачу електронного пенсійного посвідчення у вигляді платіжної картки, яка одночасно є пенсійним посвідченням, у встановлений законодавством строк;

2) зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області та ТВБВ № 10012/021 філії - Луганського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» видати позивачу електронне пенсійне посвідчення у вигляді платіжної картки, яка одночасно є пенсійним посвідченням.

Перевіривши позовну заяву, суд встановив таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статі 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб'єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб кваліфікувати спір як публічно-правовий.

З огляду на вищевикладене судом встановлено, що справа в частині вимог до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, яке у розумінні КАС України є суб'єктом владних повноважень, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Щодо іншої частини позовних вимог, сформованих позивачем до ТВБВ № 10012/021 філії Луганського обласного управління ПАТ «Ощадбанк», суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 1 та 6 Статуту публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 року № 261 (далі - Статут), публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) є державним банком та є юридичною особою приватного права.

Згідно з пунктом 11 Статуту Банк має статус спеціалізованого ощадного банку і входить до складу банківської системи України.

Відповідно до пунктів 12, 13 Статуту метою діяльності Банку є одержання прибутку від надання банківських та інших фінансових послуг, провадження іншої діяльності відповідно до законодавства, створення сприятливих умов для розвитку економіки та підтримки вітчизняного товаровиробника, насамперед суб'єктів господарювання малого і середнього підприємництва, здійснення кредитно-фінансової підтримки процесів структурної перебудови, сприяння зміцненню та реалізації виробничого і торгового потенціалу галузей економіки, забезпечення розвитку ощадної справи, здійснення всебічного банківського обслуговування юридичних і фізичних осіб.

Предмет діяльності Банку - надання банківських та інших фінансових послуг, а також провадження інших видів діяльності, не забороненої для банків, у порядку, визначеному законодавством.

З вищевикладеного слідує, що ПАТ «Державний ощадний банк України» не є суб'єктом владних повноважень у розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України, дії чи бездіяльність якого можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства, спір з такою юридичною особою не має ознак публічно-правового спору.

Відповідно, позовні вимоги фізичної особи до ТВБВ № 10012/021 філії Луганського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» за своєю правовою природою є цивільно-правовими.

Таким чином, суд дійшов висновку, вирішення спору з юридичною особою, яка не є суб'єктом владних повноважень, не належить до юрисдикції адміністративного суду, а підлягають розгляду за правилами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою.

Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (частина шоста статті 21 КАС України).

У відповідності до частини першої статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (частини четверта статті 172 КАС України).

Вивченням позовної заяви встановлено, що позивачем у порушення вищевказаних положень КАС України в одній позовній заяві об'єднано декілька вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз'єднання таких вимог.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у даному випадку положення частини шостої статті 172 КАС України є незастосовними.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 КАС України).

Внаслідок порушення позивачем правил об'єднання вимог та неможливістю застосування судом положень статті 172 КАС України, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачеві.

Згідно із частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 172, 241, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов повернути ОСОБА_1.

Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяК.О. Пляшкова