Справа № 214/1369/19
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/1369/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 квітня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря - Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/1369/19 за позовом ОСОБА_1 до Казимової Сабіри Вугарівни капрала поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії НК № 363658 від 31.01.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він працює водієм транспортних засобів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з 15 березня 2018 року, на підставі наказу про прийняття на роботу № 4-к від 14 березня 2018 року.

31 січня 2019 року він, перебуваючи на роботі, рухався на вантажному автомобілі НОМЕР_1, до місця автомобільної стоянки транспорту ФОП ОСОБА_3, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Купріна 125а, відповідно до договору оренди № 5 від 25.10.2018 року. На вулиці Кобилянського, 175, він був зупинений поліцейською Казимовою С. В. за порушення вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим ніби то порушив п. 8.4. в) ПДР України.

Позивач також зазначає, що ним було написано письмові пояснення, що у зоні дії заборонного знаку знаходиться місце дислокації транспортного засобу на якому він працює. Однак його пояснення капрал поліції Казимова С.В. проігнорувала та винесла постанову серії НК № 363658 від 31.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн., передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 8.4 в) ПДР України.

З вищезазначеною постановою позивач не згоден, оскільки вважає, що дія дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив. З відзиву вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позивних вимог так як, вважає, що позивач ігнорує вимоги ПДР України, в яких дійсно містяться випадки коли дозволено порушувати закони дію цього знак, однак у таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. Тобто, водій зобов'язаний якомога пізніше в'їхати під дію знаку, та якомога менше їхати під дією забороняю чого знаку. Чого позивачем зроблено не було, та він в супереч вимогам ПДР здійснив рух під дію заборонного знаку розташованого на вул. Кобилянського в бік вул. Майдана, вул. Вознесенського, вул. Електроніка, вул. Цвейга. Хоча повинен був з вул. Кобилянського здійснити рух на вул. Старовокзальну, та рухатись далі по дозволеному маршруту аж до вул. Об'їзної, з якої вже здійснити рух по вул. Купріна.

Позивач до зали судового засідання не з'явився, просив суд проводити розгляд справи без його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до наказу № 4-к від 14.03.2018 року позивач ОСОБА_1 працює водієм транспортних засобів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з 15 березня 2018 року ( а.с.4).

Згідно до договору оренди автостоянки № 5 від 25. 10.2018 року ОСОБА_3 орендує в ТОВ «Будінтерсервіс» площадку охоронюваної, освітленої автостоянки з твердим покриттям, площею 40,0 кв.м. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Купріна, 125 а. ( а.с. 5-8)

Відповідно до постанови серії НК № 363658 від 31.01.2019 року водій ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом з д.н.з. НОМЕР_2 31.01.2019 року в м. Кривому Розі, Центрально-Міському районі по вулиці Кобилянського порушив вимогу знаку 3.3. розділу 33 «Рух вантажних автомобілів заборонено», а саме здійснив рух у зоні дії знаку, чим порушив п.п. 3.3 р. 33 ПДР України. Камера 00011 ( а.с.10).

В зв'язку з чим позивача було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн.

Отже, предметом цього спору є постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 1 статті 122 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, а саме позовної заяви та пояснень складених ОСОБА_1 від 31.01.2019 року, останній факт керування ним транспортним засобом DAF XF 105.510 реєстраційний номер НОМЕР_2 31.01.2019 року та здійснення руху під дію заборонного знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено», розташованого по вул. Кобилянського не заперечує.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як на підставу задоволення позовних вимог, позивач посилається на те, що він в'їжджаючи в зону дії знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», правила дорожнього руху не порушував, оскільки в зоні дії заборонного знаку знаходиться місце дислокації транспортного засобу на якому він працює, а дія знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні.

Однак, суд не погоджується з твердженнями позивача за таких підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353 встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до пункту 3.3 частини 3 «Заборонні знаки» ПДР - «Рух вантажних автомобілів заборонено». Забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія цього знаку на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Однак, водій зобов'язаний якомога пізніше в'їхати під дію заборонного знаку, та яка можна менше їхати під дією цього знаку.

З наданих відповідачем схем дорожнього руху ( а.с. 25-26) вбачається, що позивач мав об'єктивну можливість та альтернативний маршрут для руху та під'їзду до автомобільної стоянки, яка заходиться за адресою вул. Купріна, 125а по дорозі призначеній саме для руху вантажних автомобілів (з вул. Кобилянського здійснити рух на вул. Старовокзальна та рухатись далі по дозволеному маршруту аж до вул. Об'їзної, з якої вже здійснити рух на вул. Купріна).

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 обрав інший, зручніший для нього, шлях, здійснив рух під дію заборонного знаку розташованого на вул. Кобилянського в бік вул. Майдана Вознесенького, вул. Електроніки, вул. Цвега.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про встановлення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки останнім було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме п. 8.4 в) ПДР України.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил в тому числі порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 8.4 п. «в» ПДР встановлено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.3 додатку № 1 до ПДР України визначає таке обмеження,як «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин страви і їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1, ч.4 ст.73, ч.1 ст. 77 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Факт скоєння правопорушення підтверджується зібраними у справі матеріалами, а саме письмовими поясненням ОСОБА_1 ( а.с.27), відеозаписом та роздруківками з копією схеми рух транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5т наданими відповідачем ( а.с. 25,26;29;)

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, порушив п.3.3 р. 33 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 78, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 122 ч. 1, 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Казимової Сабіри Вугарівни капрала поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідача: Казимова Сабіра Вугарівна, капрал поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області, вул. Волгоградська, 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя А.В. Ткаченко