Справа № 320/6070/18
Суддя: Іваненко О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 03.04.2019
Справа № 320/6070/18
Провадження № 2а/320/10/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Прозорової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 УПП в Запорізькій області Павлик Андрія Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону №1 УПП в Запорізькій області Павлик Андрія Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 10.12.2017р. інспектором УПП в м. Запоріжжя ДПП Павлик А.І. відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №047244 від 10.12.2017р. На думку інспектора 10.12.2017р. він нібито о 12 год. 15 хв. у м. Запоріжжя у Шевченківському районі по вул.8-го березня, 23 керуючи автомобілем здійснив стоянку задньою частиною біля ару з пішохідним рухом, чим порушив п. 15.5 ПДР України. Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки при складанні постанови не були враховані вимоги ст. 247 КУпАП, тобто не доказано подію та склад адміністративного правопорушення. Оскільки відповідач грубо порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, враховуючи протиправні дії відповідача він поставив підпис у постанові з відміткою «ПДР не порушував». Він зазначає, що ст.258 КУпАП визначає випадки в яких протокол про адміністративне правопорушення не складається. Він заперечую той факт, що порушив ПДР України. Оскільки у відповідності до вимог ст.71 КАС України саме на відповідача покладається обов'язок доведення правомірності його дій, у відповідача не має доказів на підтвердження порушення ним ПДР України, враховуючи що він заперечує порушення ПДР України, а тому вважає, що підстави для складання постанови про адміністративне правопорушення за порушення п. 15.5 ПДР України у відповідача були відсутні, а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню. У досудовому порядку він не міг вжити заходи досудового врегулювання, оскільки єдиною можливістю поновлення його порушених прав, це оскарження постанови. 19.12.2017р. постанова була оскаржена ним у вищестоящий оргн УМВС України у Запорізької області. Результати розгляду не направлені йому до даного часу, що є поважними причинами пропуску терміну на оскарження постанови у судовому порядку та дозволило йому зробити висновок про неможливість вирішення вказаного питання у досудовому порядку. Тому він просить суд визнати поважними причини пропуску терміну на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР №047244 від 10.12.2017 року про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити.

В судове засідання відповідач не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно наданого відзиву проти позову заперечує в повному обсязі, оскільки, оскаржувана позивачем постанова серії БР №047244 від 10.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 КУпАП відносно нього винесена правомірно, на законних підставах та є такою, що скасуванню не підлягає, оскільки вона була винесена з дотриманням вимог ст. 7, 27, 33, 38, 222, 276, 283, 285 КУпАП. У матеріалах справи про вказане адміністративне правопорушення наявні докази скоєння цього правопорушення, які повністю підтверджують вину ОСОБА_1, інших доказі до відзиву не надано.

Згідно ст. 205 КАС України , неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 229 КАС України за неявки сторін по справі фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, відзив наданий відповідачем, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2,3 ст. 242 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно ст.248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови). Згідно ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. З урахуванням наведеного та беручи до уваги матеріали справи, а саме звернення позивача 19.12.2017р. у вищестоящий орган УМВС України у Запорізької області для оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, судом було поновлено позивачу строк для звернення з адміністративним позовом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні, 10.12.2017 року відносно ОСОБА_1 інспектора роти №3 батальйону №1 УПП в Запорізькій області Павлик А.І. було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №047244 (а.с.5).

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту… Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначену статтю КУпАП, посилання позивача щодо не складання інспектором протоколу про вчинення адміністративного правопорушення є необґрунтованим.

Згідно вищевказаної постанови, 10.12.2017 року в м. Запоріжжя в Шевченківському районі по вул. 8-го Березня 23 інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в Запорізькій області Павлик А.І. було виявлено автомобіль Кіа Сееd, д.н.з НОМЕР_1, водій якого, а саме ОСОБА_1, керуючи т/з здійснив стоянку задньою частиною т/з біля тротуару з пішохідним рухом, чим порушив п. 15.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. За результатом розгляду справи на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 255,00 гривень.

Відповідно до п.15.5 ПДР України, ставити транспортні засоби під кутом до краю проїзної частини дозволяється в місцях, де це не буде перешкоджати руху інших транспортних засобів. Біля тротуарів або інших місць із пішохідним рухом ставити транспортні засоби під кутом дозволяється лише передньою частиною, а на підйомах - тільки задньою частиною.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності своїх рішень покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використанні як докази у справі.

Судом при дослідженні постанови серії БР №047244, наданого відповідачем відзиву, на які як на доказ посилається відповідач, не встановлено факту скоєння ОСОБА_1 порушення розділу п.15.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки в оскаржуваній постанові не зазначені істотні обставини щодо вчинення правопорушення, не зазначені усі докази вчення правопорушення, зокрема пояснення свідків правопорушення або фото, відео зйомка правопорушення.

Згідно наказу МВС України від 07.11.2015 року №1395 зі змінами від 20.12.2018 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», а саме п.9 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. 10. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Таким чином при вирішенні питання про винність ОСОБА_1 працівником поліції не було з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і які передбачені ст.280 КУпАП, а саме те, що працівник поліції при складані постанови по справі про адміністративне правопорушення керувався лише своїми припущеннями, не взято до уваги пояснення ОСОБА_1, не надано для ознайомлення всі докази про вчинення ним правопорушення; не було враховано обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність; чи взагалі винна дана особа у вчинені адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що в постанові серії БР №047244 вина ОСОБА_1 не доведена, при складенні постанови по справі про адміністративне правопорушення працівником поліції не були з'ясовані всі обставини, передбачені ст.ст. 33, 280 КУпАП, в результаті чого мало місце порушення прав ОСОБА_1 з боку суб'єкта владних повноважень, в зв'язку з чим постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення є протиправною і підлягає скасуванню.

Щодо клопотання позивача ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 400,00грн., суд виходить з наступного.

Згідно з п. 3.2рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009у справі № 1-23/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз'яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов'язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов'язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно матеріалів справи позивачем в порядку ст.134 КАС України надано докази на підтвердження загальної суми понесених позивачем витрат на правову допомогу у справі у розмірі 400,00грн., що підтверджується угодою про надання професійної правничої допомоги, актом приймання-передачі виконаних робіт/послуг із надання правничої/правової допомоги із детальним описом робіт/послуг, виконаних адвокатом, квитанцією від 30.07.2018 р.

Зважаючи на те, що матеріали справи містять документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе задовольнити у повному обсязі вимогу позивача стосовно стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на правову допомогу у вказаному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 257, 246, 288, 289, 371 КАС України, ст.ст. 22, 33, 126, 251-297 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 УПП в Запорізькій області Павлик Андрія Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити .

Визнати неправомірною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР №047244 від 10.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (69057, Україна, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 29) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н.НОМЕР_2) який мешкає: АДРЕСА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 400,00грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко