Справа № 320/269/19
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2019 року № 320/269/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської обласної державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Київської обласної державної адміністрації у нарахуванні заработіної плати за період роботи ОСОБА_1 по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у місті Чорнобиль у травні та серпні 1986 року;

- зобов`язати Київську обласну державну адміністрацію нарахувати заробітну плату за період роботи ОСОБА_1 по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у місті Чорнобиль у травні та серпні 1986 року з урахуванням подвійного посадового окладу, із коефіцієнтом 4 (3+1) та зі збереженим заробітком за основним місцем роботи, премії у розмірі 60% тарифної ставки і добових;

- зобов`язати Київську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 довідку встановленого зразка про заробітну плату для пред`явлення до пенсійного органу для нарахування пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до якої включити заробітну плату за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у місті Чорнобиль у травні та серпні 1986 року з урахуванням подвійного посадового окладу, із коефіцієнтом 4 (3+1) та зі збереженим заробітком за основним місцем роботи, премії у розмірі 60% тарифної ставки і добових.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідом II групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з чим має право на відповідні пільги, встановлені законодавством України. Так, позивач зазначає, що з 01.01.2012 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка передбачає проведення з січня 2012 року перерахунку пенсій для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1990 роках та які визнані інвалідами. Таким чином, на думку позивача, оскільки на час, коли відбулась аварія на Чорнобильській АЕС, він працював на посаді водія в Ірпінському комбінаті громадського харчування (ТОВ "Либідь"), звідки був відряджений до зони відчуження, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи, де під впливом іонізуючого випромінювання втратив здоров`я, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом, він має право на належне пенсійне забезпечення, однак відповідач протиправно відмовив йому у цьому, чим позбавив передбачених законом гарантій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача, в письмовому відзиві поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що відмовляючи позивачу у видачі спірної довідки про грошове забезпечення, Комісія Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, оскільки позивачем не було додано до заяви жодних документів на підтвердження виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (наказів про відрядження, шляхових листів тощо).

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якому останній, зокрема, зазначає, що відповідно до наявних у первинних документах бухгалтерського обліку даних, навіть не маючи спеціальних знань, можливо провести розрахунок отриманої ним заробітної плати за роботу в місті Чорнобиль, що свідчить про протиправність дій відповідача. Також, позивач зазначив, що цивільна оборона організовувалась за територіально-виборчим принчипом в усіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі у віці від 16 до 60 років та жінки у віці від 16 до 55 років, тому не дивлячись на відсутність наказів, розпоряджень, маршрутних листів тощо, відсутні будь-які підстави вважати, що фірма "Либідь", де він працював у 1986 році водієм та він, як чоловік, якому на час катастрофи було 29 років, не могли бути залучені до виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивачем також подано до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Вирішуючи питання про наявність підстав для розгляду адміністративної справи в судовому засіданні, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження встановлені статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 5 вказаної статті, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Тобто, за загальним правилом, відкриті у спрощеному позовному провадженні справи розглядаються судом без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, вплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є рішення Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках про відмову у видачі довідки про заробіток у зоні відчуження позивачу.

Таким чином, дана адміністративна справа у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України є справою незначної складності, що має бути розглянута без проведення судового засідання.

Зазначаючи про необхідність розгляду справи у судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін, позивач у клопотанні не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Враховуючи, що дана адміністративна справа з огляду на її предмет і характер спірних правовідносин є малозначною і будь-яких вагомих підстав для її розгляду у судовому засіданні позивач не зазначив, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, особою з інвалідністю II групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І серії НОМЕР_1 , виданим Київською облдержадміністрацією 20.03.2001, вкладкою до нього № НОМЕР_2 та посвідченням серії НОМЕР_3 .

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 25.02.2011, позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області та отримує пенсію по інвалідності в наслідок захворювання, пов`язаного з наслідками ліквідації Чорнобильської катастрофи.

На момент аварії на Чорнобильській АЕС позивач працював на посаді водія в Ірпінському комбінаті громадського харчування (ТОВ "Либідь"), що підтверджується відомостями трудової книжки серії НОМЕР_5 .

У зв`язку з ліквідацією ТОВ "Либідь" без правонаступника, позивач 16.07.2018 звернувся до Комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках Київської обласної державної адміністрації через Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради з заявою (вх.№Х-299), в якій просив Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради внести до Комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках Київської обласної державної адміністрації подання щодо проведення перерахунку заробітної плати ОСОБА_1 , отриманої за роботу в зоні відчуження у 1986 році та видачі довідки про заробітну плату для нарахування пенсії, та просив Комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках Київської обласної державної адміністрації провести перерахунок його заробітної плати, отриманої за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у місті Чорнобиль з 05 по 08 травня 1986 року, з 12 по 15 травня 1986 року, 16 травня 1986 року, 18 травня 1986 року, з 18 по 22 серпня 1986 року, з 25 по 27 серпня 1986 року відповідно до норм чинного законодавства; видати довідку про заробітну плату з урахуванням перерахунку для пред`явлення до органів пенсійного фонду для нарахування пенсії.

До вказаної заяви, позивачем було додано належним чином завірені копії: особового рахунку №0461; табелю обліку робочого часу за травень і серпень 1986 року; відомості нарахування заробітної плати за травень і червень 1986 року; архівну довідку про реорганізацію підприємства; посвідчення ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення особи з інвалідністю ІІ групи; паспорта; ідентифікаційного коду.

Рішенням Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, оформленим протоколом від 19.11.2018 №39, у видачі довідки було відмовлено у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують оплату праці за роботу в зоні відчуження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює питання розгляду письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках є постанова Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року № 886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках», якою затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках (далі - Типове положення про комісії).

Згідно з п. 1 Типового положення розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації за поданням райдержадміністрацій.

Пунктом 8 Типового положення передбачено, що регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

До заяви додаються копії:

- перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення (з пред`явленням оригіналів);

- архівної довідки про відсутність документів щодо оплати праці за ліквідованим підприємством, установою, організацією;

- особового рахунка, розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами) або довідки підприємства про фактично виплачену у 1986 - 1990 роках заробітну плату в зоні відчуження, у тому числі за її складовими, із зазначенням суми та дати виплати (за наявності);

- довідки про періоди несення служби (виконання робіт), виданої військовою частиною (підприємством) або Галузевим державним архівом Міноборони, довідки Галузевого державного архіву СБУ, довідки інших архівних установ та архівів територіальних органів центральних органів виконавчої влади, Міністерства оборони Російської Федерації, витягу із журналу обліку виїздів у зону відчуження, в яких зазначаються дні виїзду на об`єкти (в населені пункти) зони відчуження;

- документа, що підтверджує факт виконання робіт у зонах небезпеки зони відчуження, на об`єктах, місцевостях (населених пунктах) у 1986 - 1990 роках, визначених рішеннями Урядової комісії з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (за наявності);

- колективного договору або положення про оплату праці, що були чинними на підприємстві, в установі чи організації у відповідний період, інших документів про умови та режим роботи підприємства та заявника (із зазначенням змін, підсумованого обліку робочого часу та облікового періоду - місяць, квартал тощо), наказів по підприємству, інших документів заявника; табеля обліку робочого часу заявника в зоні відчуження або шляхового листа (за наявності), що засвідчені печаткою (у разі наявності) підприємства, у складі якого виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якому зазначено час, фактично відпрацьований у зоні відчуження заявником.

Голова регіональної комісії в день надходження письмової заяви забезпечує надсилання до державного реєстратора запиту щодо надання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про підприємство, установу, організацію, з якого було відряджено (призвано на військові збори) заявника.

За результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії. Рішення регіональної комісії оформляється протоколом, який підписується її головою та присутніми на засіданні членами (п. 9 Типового положення).

Згідно з пунктом 10 Типового положення довідка про заробітну плату видається протягом п`яти робочих днів після підписання протоколу засідання регіональної комісії органом, яким вона утворена, завіряється печаткою цього органу і є підставою для розгляду органами Пенсійного фонду України питання проведення перерахунку пенсії.

У разі відсутності підстав для видачі довідки про заробітну плату копія рішення регіональної комісії у тижневий строк надсилається заявникові із зазначенням причин відмови (п. 11 Типового положення).

Крім того, Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації №449 від 15.10.2012 була створена комісія Київської облдержадміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках та затверджено відповідне положення (надалі Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, здійснюється комісією Київської облдержадміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках (далі - комісія) за поданням райдержадміністрацій та міськвиконкомів (міст обласного значення).

Пунктом 8 Положення передбачено, що комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

До заяви додаються копії:

- перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення (з пред`явленням оригіналів);

- архівної довідки про відсутність документів щодо оплати праці за ліквідованим підприємством, установою, організацією;

- особового рахунка, розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами) або довідки підприємства про фактично виплачену у 1986 - 1990 роках заробітну плату в зоні відчуження, у тому числі за її складовими, із зазначенням суми та дати виплати (за наявності);

- довідки про періоди несення служби (виконання робіт), виданої військовою частиною (підприємством) або галузевим державним архівом Міноборони, довідки галузевого державного архіву СБУ, довідки інших архівних установ та архівів територіальних органів центральних органів виконавчої влади, Міністерства оборони Російської Федерації, витягу із журналу обліку виїздів у зону відчуження, в яких зазначаються дні виїзду на об`єкти (в населені пункти) зони відчуження;

- документа, що підтверджує факт виконання робіт у зонах небезпеки зони відчуження, на об`єктах, місцевостях (населених пунктах) у 1986 - 1990 роках, визначених рішеннями Урядової комісії з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (за наявності);

- колективного договору або положення про оплату праці, що були чинними на підприємстві, в установі чи організації у відповідний період, інших документів про умови та режим роботи підприємства та заявника (із зазначенням змін, підсумованого обліку робочого часу та облікового періоду - місяць, квартал, тощо), наказів по підприємству, інших документів заявника;

- табеля обліку робочого часу заявника в зоні відчуження або шляхового листа (за наявності), що засвідчені печаткою підприємства, у складі якого виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якому зазначено час, фактично відпрацьований у зоні відчуження заявником.

Голова комісії в день надходження письмової заяви забезпечує надсилання до державного реєстратора запиту щодо надання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про підприємство, установу, організацію, з якого було відряджено (призвано на військові збори) заявника.

Згідно з пунктом 9 Положення за результатами опрацювання поданих заявником документів комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання комісії. Рішення комісії оформляється протоколом, який підписується її головою та присутніми на засіданні членами.

Довідка про заробітну плату видається протягом п`яти робочих днів після підписання протоколу засідання комісії органом, яким вона утворена, завіряється печаткою цього органу і є підставою для розгляду органами Пенсійного фонду України питання проведення перерахунку пенсії (п. 10 Положення).

У разі відсутності підстав для видачі довідки про заробітну плату копія рішення регіональної комісії у тижневий строк надсилається заявникові із зазначенням причин відмови (п. 11 Положення).

Отже, як Типовим положенням, так і Положенням, чітко регламентовано процедуру розгляду заяв про видачу відповідних довідок та визначено вичерпний перелік документів, які необхідно надати заявникам для отримання такої довідки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до заяви про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, були надані такі документи: 1) особовий рахунок № НОМЕР_6 ; 2) табель обліку робочого часу за травень і серпень 1986 року та відомостей нарахування заробітної плати за травень і серпень 1986 року; 3) архівну довідку.

Як було зазначено вище, рішення про відмову у видачі довідки було мотивоване відсутністю первинних документів, що підтверджують оплату праці за роботу в зоні відчуження.

З пояснень представника відповідача, зазначених у відзиві на позов, вбачається, що позивачем не було надано належним чином завірених копій наказів про відрядження та шляхових листів про відрядження у зону відчуження.

Крім того, представник відповідача додав до відзиву копію архівної довідки від 14.08.2017 №х-699, яка в свою чергу, була додана позивачем до заяви, та в якій зазначено, що наказів (розпоряджень) начальника ЦО Київської області на підставі яких в 1986 році ТОВ фірма "Либідь" була залучена до проведення евакуаційних заходів, на зберігання архіву не надходило; наказів (розпоряджень) керівника ТОВ фірма "Либідь" та шляхових листів, на підставі яких ОСОБА_2 виконував обов`язки в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році не виявлено".

З наданих позивачем на розгляд комісії, а також до позовної заяви документів, опосередковано підтверджує його перебування в зоні відчудження тільки табель виходів на роботу і розрахунку заробітної плати "за серпень 1986 року Чорнобиль" з відомостей якого, судом встановлено, що ОСОБА_1 відпрацьовано 14 годин 06 серпня 1986 року в м. Чорнобиль, за що нароховано заробітну плату у розмірі 14,71 крб.

Разом з тим, жодних інших документів, які б дозволяли однозначно ідентифікувати період участі позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, фактично відпрацьовані години та фактичний розмір заробітної плати, отриманий ним за виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 ні на розгляд Комісії ні до матеріалів справи надано не було.

За таких обставин, суд вважає, що надані заявником документи не дозволяють встановити обставини, необхідні для видачі довідки про розмір заробітної плати, у зв`язку з чим відмова відповідача у видачі довідки про розмір заробітної плати, що мотивована посиланням на відсутність документів, що підтверджують роботу у зоні небезпеки та її оплату, є обґрунтованою.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на інформаційну довідку Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідок Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації (про участь у формуваннях ЦО) від 09.09.2015 №01.01-14/1252, як на підтвердження факту залучення ТОВ фірми "Либідь" та ОСОБА_1 до евакуаційних заходів, оскільки вона має лише інформаційний характер.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Разом з тим суд вважає за необхідне наголосити, що підставою для відмови у задоволенні даного адміністративного позову є відсутність в матеріалах справи доказів, які дозволяють однозначно ідентифікувати період участі позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, фактично відпрацьовані години та фактичний розмір заробітної плати, отриманий за виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відтак, у разі зібрання додаткових доказів, особап не позбавлена права повторно звернутись до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-XII.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а доказів понесення ним судових витрат суду не надано, судові витрати компенсації не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 194, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.
Суддя Василенко Г.Ю.