Справа № 813/968/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/3800/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представників позивача Жук М.В., Дзерина В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 813/968/18 (рішення ухвалено в м.Львові, головуючий суддя Гулкевич І.З., повний текст рішення виготовлено 18.10.2018) за адміністративним позовом Дрогобицької міської ради Львівської області до Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання незаконним і скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Дрогобицька міська рада Львівської області 12.03.2018 звернулася в суд із адміністративним позовом до Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Броницької сільської ради від 14.02.2018 №234 «Про заборону приймання ТПВ на Дрогобицький міський полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради».

В обгрунтування позову вказує, що відповідачем протиправно прийнято рішення від 14.02.2018 №234 «Про заборону приймання ТПВ на Дрогобицький міський полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради», оскільки таке рішення, зокрема, прийняте з порушенням процедури передбаченої Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», не розглянуте на постійній комісії сільської ради.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Броницької сільської ради від 14.02.2018 р №234 «Про заборону приймання ТПВ на Дрогобицький міський полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Броницька сільська рада Дрогобицького району Львівської області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Вказує, що Броницька сільська рада згідно договору зобов'язана забезпечити безперешкодну експлуатацію за умови виконання Дрогобицькою міською радою своїх обов'язків щодо безпечного експлуатування полігону згідно норм чинного законодавства. На підтвердження факту експлуатації полігону з грубим порушенням чинного законодавства Броницькою сільською радою долучено протокол постійної комісії ради з питань охорони довкілля і природних ресурсів Дрогобицької районної ради від 22.02.2018. Апелянт, також, звертає увагу на те, що судом не надано оцінки тому, що фактично межі населеного пункту с. Брониця не встановлені, а згідно Листа Держгеокадастру сміттєзвалище розташовано в адміністративних межах с. Брониця. Спірне рішення було прийняте 18 сесією сільської ради, а не самим головою.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представники позивача заперечили вимоги апеляційної скарги та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, а саме повісткою надісланою на електронну адресу, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, представників позивача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи видно, що Дрогобицькому відділу комунального господарства надано у користування 3,48 га землі для будівництва Дрогобицького міського сміттєзвалища, про що видано Державний Акт Б №039729 від 1981 року.

Зазначена земельна ділянка і сміттєзвалище знаходиться за 2 км біля села Брониця, що підтверджується державним актом Б №039729 від 1981 року, паспортом видалення відходів від 21.12.2007 і використовується Дрогобицькою міською радою, Департаментом міського господарства, комбінатом міського господарства для вивозу сміття з міста Дрогобича.

25.01.2018 між Броницькою сільською радою та Дрогобицькою міською радою укладено договір про продовження експлуатації Дрогобицького міського сміттєзвалища на території Броницької сільської ради на 2018 рік.

14.02.2018 у зв'язку з виробленням сміттєзвалищем свого ресурсу про прийманню ТПВ, порушенням позивачем екологічного та санітарного законодавства при експлуатації сміттєзвалища та обуренням громади села, Броницька сільська рада прийняла рішення №234 «Про заборону приймання твердих побутових відходів на Дрогобицький міський полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради».

Не погоджуючись із рішенням, прийнятим Броницькою сільською радою позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що сільським головою Броницької сільської ради при прийняті рішення №234 від 14.02.2018 «Про заборону приймання твердих побутових відходів на Дрогобицький міський полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради» перевищено надані йому повноваження та вказане рішення прийняте всупереч вимогам Конституції України та законів України.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ст. 144 Конституції України).

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №280/97-ВР сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Порядок проведення роботи місцевої ради регулюється статтею 46 Закону № 280/97-ВР, відповідно до частин першої, четвертої та п'ятої якої, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесії ради скликаються: сільської, селищної, міської - відповідно сільським, селищним, міським головою; районної у місті, районної, обласної - головою відповідної ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно частин десятої, дванадцятої та тринадцятої статті 46 цього Закону рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

Порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної. міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються Регламентом ради.

Таким чином, питання порядку денного, порядок роботи сесії, порядок прийняття рішень, а також інші питання процедури проведення сесії ради визначаються Регламентом ради.

Частиною 1 статті 47 Закону №280/97-ВР визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Рекомендації постійних комісій підлягають обов'язковому розгляду органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, яким вони адресовані. Про результати розгляду і вжиті заходи повинно бути повідомлено комісіям у встановлений ними строк (ч. 11 ст. 47 Закону №280/97-ВР).

Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються Регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради (ч. 15 ст. 47 Закону №280/97-ВР).

На вимогу апеляційного суду сільським головою Броницької сільської ради надано суду Регламент Броницької сільської ради, затверджений рішенням сільської ради від 14.12.2010 №19, який у відповідності до Закону №280/97-ВР регулює організаційно-процедурні питання діяльності сільської ради.

Згідно п.1.2 Регламенту визначено, що розгляд питань, які належать до повноважень сільської ради здійснює сільський голова.

Робота сільської ради проводиться за річним планом, який затверджується виконавчим комітетом сільської ради (п.2.2 Регламенту). Додаткові (позапланові) питання включаються до затвердженого плану роботи сільської ради за розпорядженням сільського голови (п.2.3 Регламенту).

Для сприяння здійснення повноважень сільської ради, виконком сільської ради утворює робочі комісії, а саме: приватизаційну, погоджувальну, адміністративну та опікунську раду (п.5.1 Регламенту).

Відповідно до п.5.2 Регламенту на засіданні будь-якої з комісій рішення приймаються шляхом голосування та складається протокол засідання, який підписує голова комісії та її члени.

Створення інших комісій Регламентом сільської ради не передбачено, тому посилання позивача та суду першої інстанції на не розгляд спірного питання на комісії з питань земельних відносин та охорони навколишнього середовища, як підстава порушення процедури прийняття спірного рішення є помилковим.

Також, на вимогу апеляційного суду відповідачем надано звернення громади села (на основі сходу села від 11.02.2018 ), Протокол XVIII сесії сьомого скликання Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, список присутніх депутатів на засіданні XVIII сесії сьомого скликання Броницької сільської ради від 14.02.2018, а також копію аркуша з підсумків відкритого поіменного голосування від 14 лютого 2018 року щодо рішення «Про прийняття рішення щодо заборони вивозу, у зв'язку з закриттям сміттєзвалища та заборони будівництва сміттєпереробного заводу», якийй підписаний повноважним складом депутатів.

Вищенаведене спростовує висновки суду першої інстанції стосовно не внесення головою сільської ради рішення Броницької сільської ради на розгляд сесії і прийняття спірного рішення самим головою сільської ради з перевищенням своїх повноважень.

Таким чином, зазначення судом, що рішення від 14.02.2018 №234 «Про заборону приймання ТПВ на Дрогобицький міський полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради» прийняте з порушенням процедури, передбаченої Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» є помилковим та не заслуговує на увагу.

Колегія суддів враховує доводи апелянта стосовно порушень вимог чинного законодавства при експлуатації полігону, що встановлено постійною комісією ради з питань охорони довкілля і природних ресурсів 22.02.2018 (а.с. 101), Державною екологічною інспекцією у Львівській області від 08.05.2018 (а.с.102-103).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що внаслідок експлуатації сміттєзвалища позивач самовільно зайняв 1,82 га землі, що належить громаді.

Крім того, судом першої інстанції не звернуто увагу на те, що цим же рішенням було заборонено будівництво сміттєпереробного заводу на території села Брониця, що не було предметом позовних вимог.

Відтак, на переконання колегії суддів, рішення від 14.02.2018 №234 «Про заборону приймання ТПВ на Дрогобицький міський полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради» прийнято на підставі та в межах чинного законодавства.

Колегія суддів також вважає за необхідне роз'яснити, що питання виконання договірних зобов'язань сторонам слід вирішувати в порядку передбаченим цим договором.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції не повною мірою з'ясовані всі обставини справи, дано невірну правову оцінку наявним у справі доказам та доводам сторін, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям постанови, якою в задоволенні адміністративного позову Дрогобицької міської ради Львівської області слід відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 813/968/18 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Дрогобицької міської ради Львівської області відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 03.04.2019