Справа № 2040/6412/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Єгупенко В.В.

26 березня 2019 р.Справа № 2040/6412/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Присяжнюк О.В. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання - Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

09.08.2018 року позивач ФО-П ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог /а.с. 70-74/, просить:

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 03.05.2018 року № 676020/ про відмову в реєстрації податкової накладної № 79 від 13.04.2018 року в ЄРПН;

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 03.05.2018 року № 676021/ про відмову в реєстрації податкової накладної № 80 від 13.04.2018 року в ЄРПН;

Також, позивач просить зобов'язати Державну фіскальну службу України (подалі - ДФС України) зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 13.04.2018 року №№ 79, 80, складені та подані на реєстрацію ФО-П ОСОБА_1

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 27.04.2018 року ним подано до ДФС України засобами електронного зв'язку для реєстрації в ЄРПН податкові накладні № 79, 80 від 13.04.2018 року, згідно яких, позивач поставив товар (покажчики напруги, заземлення переносне) покупцю ТОВ «ТРЕЙДКОМПЛЕКТ».

27.04.2018 року ним отримано квитанції, відповідно до яких, документи прийнято, але реєстрація зупинена як зазначено в квитанції: в зв'язку з перевищенням величини залишку обсягу придбання товару та обсягу його постачання. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач вважає зазначену причину необґрунтованою, дії по зупиненню помилковими, а запис про перевищення величини залишку обсягу придбання товару та обсягу його постачання хибним, оскільки обсяг придбаного товару (який вимірювався в штуках по кожній позиції товару) дорівнює, а ніяк не перевищує обсяг проданого товару. Відтак, відсутні правові підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.

Позивачем в обґрунтування реальності здійснення господарських операцій ДФС України подані підтверджуючи документи, договір, приходні накладні, видаткові накладні, рахунки та інше. Втім, рішеннями ДФС України № 676020/, № 676021/ від 03.05.2018 року відмовлено в реєстрації податкових накладних в ЄРПН, із зазначенням причини: «ненадання платником податку копій документів».

З урахуванням тієї обставини, що документи щодо підтвердження господарських документів позивачем надані у повному обсязі, вважає оскаржувані рішення ДФС України необґрунтованими та незаконними.

Заперечуючи проти позову, у відзиві на позов ГУ ДФС у Харківській області посилається на правомірність та обґрунтованість спірних рішень. Зазначають, що позивачем разом з письмовими поясненнями не надано фіскальному органу усіх первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, а саме: не надано жодного договору, довіреності, актів прийому-передачі, розрахункових документів, документів на транспортування, документа на придбання ТМЦ, витрат на його зберігання чи витрати на складські приміщення, де могли зберігатися ТМЦ, вказані у спірних ПН.

ФО-П ОСОБА_1 не надав доказів звідки отримав ТМЦ чи яким чином виготовив останні, транспортував та зберігав, з наданих документів неможливо підтвердити придбання ТМЦ. Зазначені обставини не дають право на розблокування ПН.

Спростовуючи доводи відповідача ГУ ДФС у Харківській області, у відповіді на відзив, позивач вказує, що ним контролюючому органу по кожній податковій накладній надані: договір поставки, приходна накладна на товар, рахунок покупцю, видаткова накладна покупцю; рахунок постачальника, видаткова накладна від постачальника, ТТН постачальника, договір з постачальником, банківська виписка про оплату постачальнику, податкова накладна від постачальника, квитанція про реєстрацію податкової накладної постачальником, видаткова накладна покупцю, ТТН покупцю, банківська виписка про оплату товару покупцем, договір з покупцем, пояснення до скарги та інше.

Ствердження відповідача про те, що позивач доказів звідки отримав ТМЦ чи яким чином виготовив останні, транспортував та зберігав, не дає право на розблокування ПН є не зовсім зрозумілим через неузгодженість сенсу, але в будь-якому разі із наданих документів вбачається звідки позивач отримав ТМЦ та як їх транспортував.

Стосовно складських документів позивач пояснює, що розвантаження товару за обома поставками відбувалося безпосередньо на склад покупців позивача (що підтверджується відповідними записами в ТТН стосовно адреси розвантаження), через що економічно недоцільно було зберігати його на складі позивача. У зв'язку з цим, необхідність в складанні будь-яких документів складського обліку відсутня.

На думку позивача, до контролюючого органу надані всі необхідні документи, які чітко' підтверджують придбання ТМЦ, а тому відмова у розблокуванні податкових накладних є необґрунтованою, а доводи відповідача щодо незгоди з позовом - безпідставні.

Правом подання відзиву на позов відповідач ДФС України не скористався.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 року (рішення у повному обсязі складено 07.11.2018 року) адміністративний позов ФО-П ОСОБА_1 задоволений наступним чином.

Так, судовим рішенням скасовано рішення комісії ДФС України від 03.05.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН № 676020/, № 676021/.

Відповідач ГУ ДФС у Харківській області зобов'язаний зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 13.04.2018 року №№ 79, 80.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ФО-П ОСОБА_1 відмовлено.

Судом проведений розподіл судових витрат, а саме: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Харківській області на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Судове рішення вмотивовано висновком про те, що відмовляючи у реєстрації податкових накладних позивача, контролюючим органом не прийнято до уваги норми чинного законодавства та чинність господарських операцій, проведених позивачем з контрагентами, що підтверджується відповідними первинними документами.

З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваного рішення, суд визначився, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

Оскільки на відповідача ГУ ДФС у Харківській області відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, як на комісію регіонального рівня покладено обов'язок щодо прийняття рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, суд дійшов висновку про зобов'язання ГУ ДФС у Харківській області зареєструвати в ЄРПН податкові накладні ФО-П ОСОБА_1 від 13.04.2018 року №№ 79, 80.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ДФС у Харківській області, посилаючись на прийняття судового рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному дослідженню доказів і встановлення обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 року та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач ГУ ДФС у Харківській області фактично наводить аналогічні доводи, що зазначені ним у відзиві на позов ФО-П ОСОБА_1

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, ніяким чином не доведено правомірності оскаржуваних рішень, відтак, суд першої інстанції дійшов вірних висновків про обґрунтованість позовних вимог ФО-П ОСОБА_1

За наведених обставин, позивач просить залишити апеляційну скаргу ОГУ ДФС у Харківській області без задоволення, а судове рішення, - без змін.

Відповідачем ДФС України рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржено.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ГУ ДФС у Харківській області задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що 13.04.2018 року позивач ФО-П ОСОБА_1 здійснив реалізацію покажчиків напруги та заземлення переносного ТОВ «ТРЕЙДКОМПЛЕКТ» на умовах договору поставки № 100317К від 10.03.2017 року, згідно видаткової накладної № 79 на суму 239688,60 грн, в т.ч. ПДВ 39948,10 грн. та видаткової накладної № 80 на суму 239597,76 грн, в т.ч. ПДВ 39932,96 грн. /а.с. 24-26, 32, 34/.

За умовами означеного договору поставки № 100317К від 10.03.2017 року поставка товару здійснювалась на умовах FCA склад покупця, згідно товарно-транспортних накладних № Р79 та № Р80 від 13.04.2018 року /а.с. 35-36, 39-40/.

Розрахунок за відвантажений товар здійснений позивачем у повному обсязі 13.04.2018 року та 20.04.2018 року, що підтверджується виписками АТ «ОТП Банк» /а.с. 43-44/.

За наслідками відповідної господарської операції складені видаткові накладні № 79 від 13.04.2018 року /а.с. 34/, № 80 від 13.04.2018 року /а.с. 32/, рахунок-фактура № 79 від 13.04.2018 року /а.с. 33/, рахунок-фактура № 80 від 13.04.2018 року /а.с. 32/.

13.04.2018 року на підставі вказаних операцій позивачем ФО-П ОСОБА_1 сформовані податкові накладні № 79 на суму 239688,60 грн, в т.ч. ПДВ 39948,10 грн., та № 80 на суму 239597,76 грн, в т.ч. ПДВ 39932,96 грн., та подані на реєстрацію в ЄРПН /а.с. 46-47, 49-50/.

Крім цього, з матеріалів справи убачається, що товар, який реалізований позивачем, ним раніше придбаний у виробника - ТОВ ТГ «ЕКІПАЖ» на умовах договору поставки № 54/025/01-ДМР-2018, згідно видаткової накладної № 200 на суму 87960,00 грн, в т.ч. ПДВ 14660 грн. та видаткової накладної № 201 на суму 86526,00 грн, в т.ч. ПДВ 14421,00 грн. /а.с. 19-23, 53, 58/.

Доставка товару від виробника до позивача здійснювалась на умовах EXW на склад покупця, згідно товарно-транспортної накладної № 4/4 від 13.04.2018 року /а.с. 37-38/.

На підставі вказаних операцій ТОВ ТГ «ЕКІПАЖ» сформовані податкові накладні № 18, 19 від 13.04.2018 року, які зареєстровані ДФС України в ЄРПН /а.с. 54-55, 56, 59-60, 61/.

Після направлення для реєстрації податкових накладних, автоматизованою системою ДФС України позивачу ФО-П ОСОБА_1 направлено:

- Квитанцію від 27.04.2018 року, у якій зазначено, що документ прийнято, у відповідності до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН № 79 зупинена, з підстав того, що обсяг постачання товару/послуги 9030 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку, і запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/а.с. 48/;

- Квитанцію від 27.04.2018 року, у якій зазначено, що документ прийнято, у відповідності до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН № 80 зупинена, з підстав того, що обсяг постачання товару/послуги 8535, 8536 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку, і запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/а.с. 51/.

На виконання зазначених вимог, 27.04.2018 року позивачем через автоматизовану систему на адресу відповідача направлені пояснення та наступні документи:

- по зупиненій податковій накладній № 79 від 13.04.2018 року: договір поставки з ФО-П «Екіпаж» № 54/025/01-ДМР-2018 від 15.01.2018 року, приходна накладна на товар (покажчики) № 200 від 13.04.2018 року, рахунок ТОВ «ТРЕЙДКОМПЛЕКТ» № 79 від 13.04.2018 року, видаткова накладна ТОВ «ТРЕЙДКОМПЛЕКТ» № 79 від 13.04.2018 року /а.с. 120, 156-160/.

- по зупиненій податковій накладній № 80 від 13.04.2018 року: договір поставки з ФО-П «Екіпаж» № 54/025/01-ДМР-2018 від 15.01.2018 року, приходна накладна на товар (заземлення) № 201 від 13.04.2018 року, рахунок ТОВ «ТРЕЙДКОМПЛЕКТ» № 80 від 13.04.2018 року, видаткова накладна ТОВ «ТРЕЙДКОМПЛЕКТ» № 80 від 13.04.2018 року /а.с. 122, 134-138/.

За результатами розгляду наданих документів, Комісією ДФС України прийнято:

- рішення від 03.05.2018 року № 672060/, яким, з підстав ненадання платником податку документів (договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження/розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання/передачі товарі (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої спеціалізації, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків), позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 79 від 13.04.2018 року в ЄРПН;

- рішення від 03.05.2018 року № 676021/, яким, з підстав ненадання платником податку документів (договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження/розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання/передачі товарі (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої спеціалізації, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків), позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 80 від 13.04.2018 року в ЄРПН.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне

Відповідно до пункту 74.2 ст. 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим та другим пункту 201.10 ст. 201 ПК України встановлено. що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п'ятий цього пункту).

Згідно з абзацом восьмим, з метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції (абзац дев'ятий).

Абзацом десятим встановлено, що якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 18 цього підпункту).

На виконання цієї норми, постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на дату виникнення відносин з приводу прав і обов'язків у яких виник спір).

Відповідно до пункту 5 цього Порядку, податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200 1.3, 200 1.9 статті 200 1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 ст. 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Пунктом 12 встановлено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) ( пункт 13 цього Порядку).

Згідно з пунктом 14 Порядку № 1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до пункту 15, у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначалось, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201).

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як убачається з матеріалів справи, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, контролюючим органом визначено їх відповідність вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку.

У Листі Державної фіскальної служби України № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено:

« 2. Податкові накладні/розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій:

2.1. обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);»

Приходячи до висновку про обґрунтованість позовних вимог ФО-П ОСОБА_1, колегія суддів зазначає наступне.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України (п.п. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201).

Законом України від 07.12.2017 року № 2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», що набрав чинності з 01.01.2018 року (п. 31) пункт 201.16 ст. 201 ПК України викладений в такій редакції:

« 201.16. Реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України».

Пунктом сьомим Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 01.03.2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

21.02.2018 року на виконання вимог Закону № 2245-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (подалі - Порядок № 117).

Окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов'язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22.03.2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Водночас до 25.05.2018 року був чинним наказ Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (подалі - Наказ № 567).

Наказ № 567 як нормативний правовий акт, що зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, на виконання вимог статті 117 Конституції України та відповідно до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 року № 731, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року за № 753/30621.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірного у цій справі акта індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 ст. 201 ПК України у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у період, що аналізується, одночасно визначалися листом ДФС від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 та наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567.

Ці акти, визначали критерії ризиковості та передбачали необхідність подання різних за своїм переліком документів, необхідних для підтвердження господарської операції з метою подальшої реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у Квитанціях вказано критерій ризиковості, визначений виключно листом ДФС від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.04.2019 року у справі № 822/1878/18 (К/9901/4668/19), листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов'язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо безпідставності зупинення реєстрації податковий накладних ФО-П ОСОБА_1 та протиправності рішень контролюючого органу від 03.05.2018 року № 676020/ про відмову в реєстрації податкової накладної № 79 від 13.04.2018 року в ЄРПН, та № 676021/ про відмову в реєстрації податкової накладної № 80 від 13.04.2018 року в ЄРПН.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що сукупність первинних документів, наданих позивачем як на вимогу відповідача, так і для долучення до матеріалів даної справи, не дають підстав для сумніву щодо реальності господарських операцій між позивачем на ТОВ «ТРЕЙДКОМПЛЕКТ», на виконання яких складено спірні податкові накладні № 79, № 80 від 13.04.2018 року.

Згідно з п. 19, 20 Порядку № 1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, нормами ПК України та Порядку № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідних податкових накладних та зазначення дат їх реєстрації.

Крім того, колегія суддів зазначає наступне: у даному випадку, задоволення вказаної позовної вимоги, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні № 79, № 80 від 13.04.2018 року ТФО-П ОСОБА_1

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року, - без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк А.П. Бенедик
Постанова у повному обсязі складена і підписана 05 квітня 2019 року.