Справа № 522/4328/17
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/4328/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова,4-а) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65072, м. Одеса, вул. пл. Бориса Дерев'янка, 1), про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

У березні 2017 року управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси звернулося до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про:

- визнання постанови про накладення штрафу від 13 лютого 2017 року ВП №51703729 незаконною;

- скасування постанови про накладення штрафу від 13 лютого 2017 року ВП №51703729, яка була винесена старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Коренюк О.В.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає постанову від 13.02.2017 безпідставною та такою, що не відповідає діючому законодавству України (а.с. 2-4).

Відповідач заперечує проти задоволення позову, та з цього приводу надав заперечення на позов (а.с. 18-20), в яких зазначає, що державним виконавцем здійснено виконавчі дії в межах чинного законодавства та з чітким дотриманням вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а тому, у задоволенні позовних вимог Позивачу, слід відмовити.

Заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.

Сторони у судове засідання на 05.04.2019 року не з'явились, повідомленні належним чином.

За таких обставин, згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

В силу частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положеньцього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інші процесуальні дії.

Відповідно до ст. 48 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Враховуючи, наявне правонаступництво Позивача та висновок Верховного суду, викладений в постанові від 12.12.2018 року у справі № 357/11497/16-а щодо належного відповідача - органу державної виконавчої служби, суд допускає заміну Позивача у справі з управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, а також заміну Відповідача у справі з відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Обставини справи.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2018 року позов УПФ України в Приморському районі м. Одеси до ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови задоволено.

Визнано постанову про накладення штрафу від 13 лютого 2017 року ВП №51703729 незаконною.

Скасовано постанову про накладення штрафу від 13 лютого 2017 року ВП №51703729, яка була винесена старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Коренюк О.В.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 року, апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області задоволено частково, Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2018 року скасовано, справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, направлено на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду за встановленою Законом підсудністю. Суд не погодився з висновком суду першої інстанції про те, що спір підсудний місцевому загальному суду як адміністративному.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2019 року справа призначена до розгляду судді Бутенко А.В.

Ухвалою суду від 28 березня 2019 року справу, прийнято до провадження та розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Судом встановлено, 13.02.2017р. старшим державним виконавцем Коренюк О.В. Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесена постанова про накладені штрафу за невиконання рішення суду, зареєстрована в управлінні 17.02.2017 р. №127/011 щодо виконання виконавчого листа, виданого Одеським окружним адміністративним судом 05.07.2016 року № 2-а-61/07, яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси призначити ОСОБА_2 наукову пенсію відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" №190-V від 22 вересня 2006 р. та провести її виплату.

25.07.2016 року на адресу позивача надійшла постанова старшого державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коренюка О.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №51703729 від 19.07.2016, з супровідним листом від 19.07.2016 № 09.1-10333 на виконання вимог виконавчого листа виданого Одеським окружним адміністративним судом від 05.07.2016 року № 2-а-61/07, яким було зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси призначити Де-Рібас Г.Л. наукову пенсію відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" №190-V від 22 вересня 2006 р. та провести її виплату.

Листом Позивача від 29.07.2016 року №2930/02-51 була надана відповідь на Постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2016р. ВП 51703729 щодо виконання виконавчого листа №2а-61/07 виданого Одеським окружним адміністративним судом від 05.07.2016 року.

31.01.2017 р. № 09.1-340/В-3/173 на адресу Позивача надійшла вимога державного виконавця Коренюк О.В. щодо виконання виконавчого листа №2-а-61/07, виданого Одеським окружним адміністративним судом 16.02.2010 року та ухвали №2-а-61/07, виданої Одеським окружним адміністративним судом 05.07.2016 року.

Листом Позивача від 07.02.2017р. №1129/02-51, було надано роз'яснення на вимогу державного виконавця Коренюк О.В. від 31.01.2017р. №09.1-340/В-3/173, що листом Управління від 29.07.2016 року №2930/02-51 була надана відповідь на Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 51703729 від 19.07.2016 р. щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №2-а-61/07.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішення органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вказує на те, що спір між сторонами виник внаслідок фактичного невизнання відповідачем виконання боржником рішення суду.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 ст.18 Закону №1404).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно з ч. 1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк для виконання.

Висновки суду.

З аналізу зазначених норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону (10 робочих днів), перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що підставою для накладення штрафу є невиконання боржником рішення суду, що зобов'язує його вчинити певні дії, які можуть бути виконані лише боржником у встановлений державним виконавцем строк, без поважних причин.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало лише повідомлення стягувача про те, що рішення суду боржником не виконано.

В той же час, Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (наразі, правонаступник - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі), направило державному виконавцю лист, в якому повідомило про добровільне виконання рішення з посиланням на конкретні складові заробітної плати, які були використані для визначення середньомісячного заробітку, та відповідно перерахунку пенсії.

Суд зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутні будь - які відомості про те, що державний виконавець здійснював перевірку повідомлення управління Пенсійного фонду та за її результатами встановив факт невиконання рішення суду.

Будь - яких доказів того, що державний виконавець здійснював перевірку виконання рішення боржником, як це передбачено частиною 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», і за її результатами встановив факт його невиконання без поважних причин, Відповідачем до суду також не надано.

Вказане свідчить про те, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність свого рішення, не забезпечив доказування, як того вимагає стаття 77 КАС України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що державний виконавець безпідставно, без проведення необхідної перевірки виконання боржником рішення суду та постанови про відкриття виконавчого провадження, без будь - яких належних та допустимих доказів невиконання рішення суду, а отже незаконно, виніс оскаржувану постанову, тому вона підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250-251 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова,4-а) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65072, м. Одеса, вул. пл. Бориса Дерев'янка, 1) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП № 51703729 про накладення штрафу від 13.02.2017 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.