Справа № 607/3374/19
Суддя: Грицак Р. М.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2019 Справа №607/3374/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицака Р.М..

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділення поліції ТВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 04.01.2019 року серії ДПО18 №233762 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 04.02.2019 року інспектором СРПП Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області, було винесено постанову по справі про скоєння ним адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №233762 згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 9.8 ПДР України, а саме за те, що він поза межами населеного пункту керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар. З вказаною постановою він не погоджується, вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою з підстав зазначених в адміністративному позові так як жодних правил дорожнього руху не порушував, оскільки ближнє світло фар у період з 01 жовтня по 01 травня він ніколи не вимикає та відповідачем невірно кваліфіковано його дії. Крім того вказує на те, що постанова датована 04.01.2019 року, однак фактично була складена 04.02.2019 року. Суд здійснив заміну відповідача до якого подав позов позивач, а саме Управління патрульної поліції у Тернопільській області належним - Тернопільське районне відділення поліції ТВП Головного Управління Національної поліції України в Тернопільській області, в порядку, визначеному пунктом 3 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов не подав, вимоги ухвали суду від 19.03.2019 року про надання інформації не виконав. Про причини такого неподання документів та неявки у судове засідання не повідомив. Саме тому розгляд справи слід провести за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами на підставі частини 6 ст. 162 та частини 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав:

Згідно постанови від 04.01.2019 року серії ДПО18 №233762 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеної інспектором СРПП Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 04.01.2019 року о 13 год. 35 хв керував транспортним засобом ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 поза межами населеного пункту, а саме а/д обхід м.Тернопіль без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України. Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів. Згідно п. 9.8 ПДР України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. При цьому відповідно до п. 1.10 ПДР денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби. Всупереч вказаним вимогам закону під час притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поза увагою відповідача залишились обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті. Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). В позовній заяві позивач заперечував факт порушення ним ПДР України. В той же час відповідач суду не надав доказів на підтвердження порушень позивачем ПДР України. Реалізуючи свої повноваження у сфері безпеки дорожнього руху, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи відповідно до ст. 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок довести правомірність свого рішення з використанням доказів які були покладені в основу оскаржуваного рішення з обґрунтуванням висновків про правомірність своїх дій та порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Будь-які докази в обґрунтування правомірності своїх дій відповідачем не були надані, у зв'язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи з вищевикладеного, суд, дійшов висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 04.01.2019 року не підтверджується жодним допустимим доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем без зазначення доказів правомірності винесення даної постанови. Відповідачем, в порядку визначеному ч. 1ст. 261 КАС України не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, та які, в свою чергу, стверджували про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Окрім зазначеного, аналіз положень ПДР свідчить про те, що денні ходові вогні це зовнішні світлові прилади. Вони є попереджувальним сигналом. Правила користування зовнішніми світловими приладами передбачено розділом 19 ПДР. Правила користування попереджувальними сигналами містяться у розділі 9 ПДР. Згідно з п. 9.1 (г) ПДР, попереджувальними сигналами є також увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби. Відповідно до п. 9.8 ПДР, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар. Таким чином п.9.8ПДР врегульовано порядок користування попереджувальними сигналами у визначений період, у світлу пору доби, під час руху транспортних засобів за межами населених пунктів. Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР. Частина 2 ст. 122 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачає відповідальність, зокрема, за порушення водіями правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що врегульовано відповідними правилами дорожнього руху, однак як зазначено в оскаржуваній постанові, позивач здійснив порушення під час керування транспортним засобом. Таким чином, за не ввімкнені за межами населеного пункту в період часу з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів чи ближнього світла фар настає відповідальність за ст. 125 КУпАП, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України. Окремо суд звертає увагу на те, що оскаржувана постанова серії ДПО18 №233762 від 04.01.2019 року, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не містить відомостей про порядок її оскарження. Суд погоджується з твердженням позивача, що постанова серії ДПО18 №233762 від 04.01.2019 року прийнята без повного та всебічного з'ясування обставин справи та з порушенням вимог 252 КУпАП. Також суд враховує відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесеної оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. З огляду на встановлені судом обставини суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а прийняте посадовою особою оскаржуване рішення (постанова) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, прийнятою без повного та об'єктивного з'ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 245, 289, п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП, ст.ст. 77, 243-246, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) до Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області, юридична адреса місцезнаходження: вул.Степова, 45 м. Тернопіль, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.01.2019 року серії ДПО18 №233762 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08.04.2019 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак