Справа № 734/107/17
Суддя: Іванюк Т. І.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/734/1/19 Справа № 734/107/17
Ухвала

іменем України

08 квітня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Дідовець М.І.,

за участю заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області про оскарження дій і бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо не нарахування додаткової пенсії та її невиплати, припинення виплати пенсії, зобов'язання нарахувати додаткову пенсію та здійснити її виплату, відміну рішення про припинення виплати пенсії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області про оскарження дій і бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо не нарахування додаткової пенсії та її невиплати, припинення виплати пенсії, зобов'язання нарахувати додаткову пенсію та здійснити її виплату, відміну рішення про припинення виплати пенсії. Заява мотивована тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області не в повному обсязі виконало рішення суду та має заборгованість відповідних платежів, сума яких становить 5 183 грн. 44 коп. Враховуючи викладене, просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року, а саме стягнути на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області заборгованість за період з жовтня 2016 року по серпень 2017 року в розмірі 5 183 грн. 44 коп.

У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та відзив, у якому просить відмовити у вимогах ОСОБА_1

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

постановою Козелецького районного суду від 20 квітня 2017 року було ухвалено: визнати незаконним дії і бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області щодо стягнення нарахованої і виплаченої ОСОБА_1 щомісячної індексації до пенсії, яка передбачена Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області від 26.09.2016 року № 379 про стягнення сум пенсії, виплаченого надміру в розмірі 4 462 грн. 15 коп.; визнати незаконним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1, як пенсіонеру з числа військовослужбовців, які отримують пенсію відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1, як пенсіонеру з числа військовослужбовців, які отримують пенсію відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ починаючи з 01 листопада 2016 року. Дана постанова набрала законної сили 06 червня 2017 року.

30 жовтня 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55026682 за постановою суду від 20 квітня 2017 року щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1, як пенсіонеру з числа військовослужбовців, які отримують пенсію відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ починаючи з 01 листопада 2016 року.

27 серпня 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №55026682 у зв'язку із фактичним виконанням рішення суду.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду задоволенню не підлягає виходячи з наступного:

Відповідно до ст.378 КАС України,за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту, при цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках, але зі змісту заяви вбачається, що фактично заявник просить змінити судове рішення, яке набрало чинності.

Слід також зазначити, що підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належними чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

На думку суду, викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, істотно змінять зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

ОСОБА_1, звертаючись з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, винесеного Козелецьким районним судом Чернігівської області по справі №734/107/17 шляхом заміни зобов'язання вчинити певні дії на стягнення певної суми фактично просить змінити не спосіб і порядок виконання постанови суду, а саме судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження судом під час прийняття цієї постанови.

Таку позицію висловив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 12.02.2014 у справі № К/800/598/14.

В указаній ухвалі колегія суддів наголошує, що «Захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами), і звертає увагу судів першої інстанції на те, що змінюючи спосіб виконання постанови суду у аналогічних справах, вони фактично змінюють її суть, що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції і є неприпустимим.

Таким чином, заява щодо зміни способу та порядку виконання постанови не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення її вимог, фактично буде змінено спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи, та зміст резолютивної частини постанови суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду залишити без задоволення.

Керуючись ст. 378, 294, 295 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: