Справа № 0440/5485/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/5485/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засіданні Сколишеві О.О.,

за участі представника позивача Пашніна А.В.,

представника відповідача Прокофєва Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна група «ЖАРА» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року в адміністративній справі №0440/5485/18 (головуючий суддя 1-ї інстанції Верба І.О., повне рішення складено 06.12.2018 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна група «ЖАРА» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Друк України») про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 19.07.2018 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.08.2018 року №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 87187,50 грн..

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач надав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламна група «ЖАРА» є юридичною особою ().

Відповідач - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області є суб'єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

В період з 11.06.2018 року по 19.06.2018 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Рекламна група «Жара» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Галант Естейт» () за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), придбаних у ТОВ «Галант Естейт» за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої 25.06.2018 року складено акт №33183/04-36-14-17/36490803 (а.с.14-24 т.1).

Висновками акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 69750 грн., що призвело до:

- заниження податку на додану вартість за грудень 2015 року в сумі 33750 грн.;

- заниження податку на додану вартість за січень 2016 року в сумі 36000 грн..

На підставі акту перевірки 10.08.2018 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Рекламна група «ЖАРА» збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 87187,50 грн., в т.ч. за основним платежем на 69750 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 17437,50 грн. (а.с.25-26 т.1).

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заперечень контролюючого органу та правомірності нарахування спірних податкових зобов'язань платнику податків. Судом не встановлено підстав для висновку про обґрунтованість податкової вигоди платника податків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі по тексту - Закон №996) тощо.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат при обчисленні об'єкту оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Виникнення у покупця права на формування податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, однією із яких є наявність ділової мети.

Спірним питанням в межах даних правовідносин є достатність наданих Товариством первинних документів на підтвердження здійснення ним господарських операцій із поставки товарів контрагентами позивача, надання ними транспортно-експедиційних послуг, вантажно-розвантажувальних робіт, послуг з перепродажної підготовки товарів, а також повнота цих первинних документів, чи утримують вони в собі необхідну інформацію про отримані Товариством товари/послуги, чи розкривають зміст господарських операцій, що свідчить про реальність їх здійснення.

Підпунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону №996 фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За вимогами частини першої статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону № 996).

Згідно з п.2.1, п.2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Так, судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що між ТОВ «Рекламна Група «Жара» (замовник) та ТОВ «Друк України» 02.07.2012 року укладений договір на надання поліграфічних послуг, за умовами якого замовник надає послуги по виготовленню друкарської продукції. Згідно пункту 2.2.3 договору замовник зобов'язується передати виконавцю витратні матеріали для виготовлення друкарської продукції (а.с.27-29 т.1, а.с.6-9 т.2).

Замовник та виконавець, згідно реквізитів договору, знаходяться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Мандриківська, буд.47.

11.12.2015 року між ТОВ «Галант Естейт» в особі ОСОБА_4, (продавець) та ТОВ «Рекламна Група «Жара» (покупець) укладений договір постачання №12/2015, згідно якого продавець зобов'язався поставити покупцю витратні матеріали для широкоформатного друку (а.с.33-35 т.1).

Місцезнаходження ТОВ «Галант Естейт»: м.Київ, вул.Марини Раскової, буд.19, офіс 914-А, платіжні реквізити у договорі відсутні.

На підтвердження здійснення вказаної господарської операції позивачем надано:

1) рахунок-фактуру від 16.12.2015 року №1612 та видаткову накладну №1712-1 від 17.12.2017 року на загальну суму 209250 грн., у тому числі ПДВ 34875 грн., на поставку товару - чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Yellow 5 л. у кількості 35 шт.,

- чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Cyan 5 л. у кількості 40 шт.,

- чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Bright Magenta 5 л. у кількості 35 шт.,

- чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Black 5 л. у кількості 45 шт.

(а.с.37-38, 231-232 т.1),

2) рахунок-фактуру від 14.12.2015 року №1412 та видаткову накладну №1712-3 від 17.12.2017 року на загальну суму 202500 грн., у тому числі ПДВ 33750 грн., на поставку товару - чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Yellow 5 л. у кількості 40 шт.,

- чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Bright Magenta 5 л. у кількості 40 шт.,

- чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Cyan 5 л. у кількості 35 шт.,

- чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Black 5 л. у кількості 35 шт.,

(а.с.41-42, 235-236 т.1);

3) рахунок-фактуру від 15.12.2015 року №1512 та видаткову накладну №1712-2 від 17.12.2017 року 216000 грн. без ПДВ, у тому числі ПДВ 36000 грн., на поставку товару

- чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Yellow 5 л. у кількості 40 шт.,

- чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Cyan 5 л. у кількості 40 шт.,

- чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Black 5 л. у кількості 40 шт.,

- чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Bright Magenta 5 л. у кількості 40 шт.

(а.с.40, 233-234 т.1).

Під час апеляційного розгляду позивачем надані копії податкових накладних на вказаний вище поставлений товар, видані ТОВ «Галант Естейт» (а.с.147-152 т.2).

Зазначені вище рахунки-фактури та видаткові накладні від імені ТОВ «Галант Естейт» не містять посилання на платіжні реквізити та визначення особи, якою складено документи (проставлений підпис та печатка без зазначення прізвища та посади).

Податковий кредит спірних операцій відображено у деклараціях платника податків з ПДВ за грудень 2015 року на суму 33750 грн., за січень 2016 на суму 36000 грн. (а.с.162-174 т.1).

Згідно банківських виписок з особового рахунку ТОВ «Рекламна група «Жара» здійснило платежі на користь ТОВ «Галант Естейт» на рахунок у ПАТ «Сбербанк» згідно платіжних доручень:

- № 1404 від 03.02.2016 на суму 202500 грн.;

- № 1367 від 10.02.2016 на суму 46000 грн.;

- № 407 від 10.02.2018 на суму 170000 грн.;

Загальна сума платежів становить 418500 грн. (а.с.106-107, 110, 148-150 т.1).

Крім того, ТОВ «Рекламна група «Жара» здійснено платежі за вказаним вище договором на користь ТОВ «Кантрік групп» на рахунки у ПАТ «Сбербанк» на загальну суму 209250 грн. згідно платіжних доручень: №1428 від 11.05.2016 року на суму 141250 грн.; №1479 від 11.05.2016 року на суму 68000 грн.; на підставі укладеного 04.05.2016 року між ТОВ «Галант Естейт» (первісний кредитор) та ТОВ «Кантрік груп» (новий кредитор) договору про відступлення права вимоги №29/04 (а.с.36, 108, 151-152 т.1):

З акту перевірки вбачається, що ТОВ «Рекламна група «Жара» суму ПДВ 34875 грн. по податковій накладній №46 від 17.12.2015 року не включало до складу податкового кредиту.

ТОВ «Рекламна група «Жара» до складу податкового кредиту включено ПДВ у розмірі 69750 грн., по вищевказаним податковим накладним, а саме:

-грудень 2015 року в сумі - 33750 грн. згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.01.2016 року, розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5), що відповідає даним Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України;

- січень 2016 у сумі - 36 000 грн., згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 17.02.2016, розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість), що відповідає даним Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

Операції між ТОВ «Галант Естейт» за грудень 2015 відображені ТОВ «Рекламна група «Жара» в бухгалтерському обліку наступним чином:

- Д-т 201 К-т 631 - 523 125 грн.

- Д-т 6442 К-т 631 - 104 625 грн.

На дату складання акту перевірки заборгованість між ТОВ «Рекламна група «Жара» та ТОВ «Галант Естейт» () відсутня.

Згідно інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Галант Естейт» () встановлено, що протягом періоду з моменту реєстрації по грудень 2015 ТОВ «Галант Естейт» здійснює придбання ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічним можливостям ТОВ «Галант Естейт».

Асортимент придбаних товарів не відповідає реалізованим. Перевіркою не встановлено придбання товару, а саме: чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Yellow 5 л., чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Cyan 5 л., чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Bright Magenta 5 л., чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Black 5 л., реалізовані на адресу ТОВ «Рекламна група «Жара».

Також не встановлено придбання товарів (робіт, послуг), необхідних для ведення господарської діяльності, а саме: оренда офісних, складських приміщень та інше.

За результатами аналізу ЄРПН за весь період діяльності ТОВ «Галант Естейт» по ланцюгу взаємопов'язаних господарських операцій з руху товарів (робіт, послуг), реалізованих на адресу ТОВ «Рекламна група «Жара» у грудні 2015, встановлена відсутність джерела їх законного введення в обіг та реального задекларованого виробництва (обрив ланцюга).

Підприємство ТОВ «Галант Естейт» не є імпортером товару "Чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Yellow 5 л. (код УКТЗЕД ), чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Cyan 5 л. (код УКТЗЕД ), чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Bright Magenta 5л. (код УКТЗЕД ), чорнила сольвентні Spectra Polaris Chrome Black 5 л. (код УКТЗЕД ), вищезазначений товар не придбавався (обрив ланцюга).

Позивачем ані під час перевірки, ані до матеріалів справи не надано сертифікатів якості поставлених його контрагентом ТМЦ - чорнила імпортні, а також не надано доказів придбання контрагентом вказаного товару, якій згідно інформаційних баз даних ДФС України кордон України не перетинав.

Таким чином, встановлено відсутність справжнього джерела первинного походження товару реалізованого ТОВ «Галант Естейт» на адресу ТОВ «Рекламна група «Жара».

Вказані обставини апелянтом не спростовані.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20.01.2016 року у справі за позовом ПАТ «МТС Україна» до Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність податкового повідомлення-рішення від 10.08.2018 року № , яким платнику податків збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 87187,50 грн..

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня 2019 року становить 1921 гривню, тобто до незначних у 2019 році відносяться справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 гривень.

Позивач оскаржує податкове повідомлення рішення відповідача, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 87187,50 грн., тобто на суму, що не перевищує 192100 гривень, у зв'язку з чим справа, що розглядається, на час прийняття постанови суду апеляційної інстанції є справою незначної складності, а тому постанова суду апеляційної інстанції не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна група «ЖАРА» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року в адміністративній справі №0440/5485/18 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року в адміністративній справі № 0440/5485/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 03 квітня 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак