Справа № 523/10202/16-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

05 квітня 2019 р.м. ОдесаСправа № 523/10202/16-а

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Шеметенко Л.П., суддів - Стас Л.В., Турецької І.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому просив:

- визнати неправомірною відмову Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі у призначенні, нарахуванні та виплаті йому пенсії за вислугу років та скасувати рішення відповідача № 57 від 11.07.2016 року;

- визнати достатнім для призначення пенсії за вислугу років спеціальний стаж роботи позивача 20 років 04 місяці 08 днів, у т.ч. зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 17 років 11 місяців 09 днів;

- зобов'язати Суворовське об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Одесі призначити, нарахувати та виплачувати йому пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останніх 24 календарних місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 17405,68 грн. відповідно до довідки прокуратури Одеської області № 538 від 06.07.2016 про розмір місячного заробітку, починаючи з 06 липня 2016 року (з дня звернення за пенсією).

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано відмову Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 пенсії за вислугу років неправомірною та скасовано рішення за № 57 від 11.07.2016 року.

Визнано достатнім для призначення пенсії за вислугу років спеціальний стаж роботи ОСОБА_2 20 років 04 місяці 08 днів, у т.ч. на посадах прокурорів 17 років 11 місяців 09 днів.

Зобов'язано Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останніх 24 календарних місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 17405,68 грн. відповідно до довідки прокуратури Одеської області № 538 від 06.07.2016 року про розмір місячного заробітку, починаючи з 06 липня 2016 року (з дня звернення за пенсією).

Судові витрати, пов'язані із сплатою судового збору в сумі 551 грн. 21 коп. стягнуто з державного бюджету на користь ОСОБА_2.

Допущено негайне виконання постанови суду в частині призначення та виплати ОСОБА_2 суми стягнення за один місяць, яка становить 17405,68 грн. (з дня звільнення з органів прокуратури у зв'язку з виходом на пенсію).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2016 року виправлено допущені у резолютивній частині постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 08 серпня 2016 року описки шляхом виключення з п'ятого абзацу посилання на суму виплат 17405,68 грн.

Постановлено третій абзац постанови суду в адміністративній справі № 523/10202/16-а вважати наступним:

«Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити, нарахувати ОСОБА_2 пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останніх 24 календарних місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 17405,68 грн. відповідно до довідки прокуратури Одеської області № 538 від 06.07.2016 року про розмір місячного заробітку, починаючи з 06 липня 2016 року (з дня звернення за пенсією), виплачувати пенсію ОСОБА_2 з дня звільнення з органів прокуратури.

Також, зазначено, що п'ятий абзац постанови суду в адміністративній справі № 523/10202/16-а вважати наступним:

«Допустити негайне виконання постанови суду в частині призначення та виплати ОСОБА_2 суми стягнення за один місяць (з дня звільнення з органів прокуратури).».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, 25.03.2019 року позивач через свого представника подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху та апелянту надано строк протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу суду документу про сплату судового збору у розмірі 1921 грн.

На виконання вимог ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом 29.03.2019 року (отримано суддею-доповідачем 01.04.2019 року) подано клопотання про залучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1921 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху виконані, недоліки через які апеляційна скарга підлягала залишенню без руху усунені, апеляційна скарга за формою та змістом відповідають вимогам ст. 296 КАС України.

Також, в поданій апеляційній скарзі апелянт просить визнати поважними причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою та поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт послався на те, що

Перевіривши матеріали справи та заявлене клопотання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З наведеного вбачається, що підставою для поновлення пропущеного строку, встановленого законом та протягом якого особа має вчинити певні процесуальні дії, є наявність поважних причин пропуску цього строку, а також ґрунтовних обставин, з якими пов'язаний його пропуск.

Згідно п. 13 ч. 1 р. VII Перехідних положень КАС України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

За правилами ч. 3 ст. 186 КАС України, у редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду питання про виправлення описок у судовому рішенні.

Колегією суддів встановлено, що ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2016 року була прийнята за відсутності сторін.

Також, матеріали справи не містять доказів щодо вручення судом копії наведеної ухвали позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача зверталась до суду першої інстанції із заявами з метою отримання копій судового рішення щодо виправлення описок, проте відмітки про отримання останньою таких копій в матеріалах справи відсутні, що свідчить, що позивач не був обізнаний з повним судовим рішенням суду першої інстанції щодо виправлення описок у судовому рішенні, що прийнято на його користь.

Фактично з матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про зміст ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2016 року у жовтні 2018 року, у зв'язку із чим, 09.10.2018 року позивачем була подана заява про виправлення описок у наведеній ухвалі, оскільки її зміст змінював прийняту на його користь постанову суду у даній справі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2018 року виправлено допущені описки в резолютивній частині ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2016 року в адміністративній справі № 523/10202/16-а та постановлено другий та третій абзац ухвали суд від 15 серпня 2016 року по адміністративній справі № 523/10202/16-а вважати наступними:

«Третій абзац постанови суду в адміністративній справі № 523/10202/16-а вважати наступним:

«Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останніх 24 календарних місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 17405,68 грн. відповідно до довідки прокуратури Одеської області № 538 від 06.07.2016 про розмір місячного заробітку, починаючи з 06 липня 2016 року (з дня звернення за пенсією).».

Четвертий та п'ятий абзац ухвали суду від 15 серпня 2016 року в адміністративній справі № 523/10202/16-а вважати наступними:

«П'ятий абзац постанови суду в адміністративній справі № 523/10202/16-а вважати наступним:

«Допустити негайне виконання постанови суду в частині призначення та виплати ОСОБА_2 суми стягнення за один місяць.».

Проте, постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2018 року було скасовано.

При цьому, скасовуючи вказану ухвалу суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції було встановлено, що зі змісту поданої позивачем заяви про виправлення описки від 09.10.2018 року вбачається, що позивач просить виключити з резолютивної частини рішення ті зміни, які стали підставою для прийняття Суворовським районним судом м. Одеси ухвали від 15.08.2016 року про виправлення описок.

Таким чином, судом апеляційної інстанції було встановлено, що фактично позивач не згоден з внесеними ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 15 серпня 2016 року змінами до основного рішення - постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2016 року, що є підставою для оскарження такої ухвали, а не внесення до неї виправлень.

Колегія суддів зазначила, що під ефективним засобом (способом) правового захисту необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем невірно обрано процесуальний спосіб відновлення порушених, на його думку, прав шляхом подачі заяви про виправлення описки в ухвалі Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2016 року, замість оскарження в апеляційному порядку зазначеної ухвали суду, з якою не згоден позивач.

Саме на виконання вказаного судового рішення суду апеляційної інстанції, без зволікань, одразу після ознайомлення з цим рішенням, позивачем через свого представника була подана апеляційна скарга на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2016 року.

При цьому, звертаючись із такою апеляційною скарго, апелянтом наголошується, що постанову суду першої інстанції щодо зобов'язання відповідача призначити та виплачувати йому пенсію до теперішнього часу не виконано саме внаслідок внесення змін до змісту резолютивної частини вказаної постанови оскаржуваною ухвалою про виправлення описок.

Зазначені обставини підтверджуються і матеріалами справи.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що позивачем не було отримано своєчасно оскаржувану ухвалу, з огляду на те, що позивач вчиняв дії з метою реалізації своїх прав на виконання рішення суду, що ухвалено на його користь, проте такі дії позивача не призвели до ефективного захисту його прав та виконання рішення суду, що свідчить про відсутність обставин щодо зловживання апелянтом своїми процесуальними правами та обов'язками, з метою забезпечення права доступу до правосуддя, колегія суддів приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на подання апеляційної скарги та про необхідність поновлення цього строку на підставі ч. 1 ст. 121 КАС України.

При цьому, доходячи такого висновку, колегія суддів враховує, що право на судовий захист, якого просить позивач, є важливішим, ніж встановлені державою процесуальні особливості реалізації ним цього права. Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Також, при вирішення питання щодо поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року) виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати зазначеній Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що перешкоди для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 295, 296, 300, 321, 325, 328 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2016 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

Запропонувати учасникам справи подати до П'ятого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу протягом п'яти днів з моменту отримання цієї ухвали.

Надіслати учасникам справи копію апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів разом з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька