Справа № 280/691/19
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 квітня 2019 року Справа № 280/691/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)

до: Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд.25-а, )

про: визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1І.) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (далі - відповідач, Шевченківське об'єднане УПФУ м.Запоріжжя), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним застосування Шевченківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Запоріжжя Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 при виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі № 808/2329/18;

- зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя виплатити ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 233978,87 грн., нараховану на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі № 808/2329/18 без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Ухвалою суду від 11.03.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження 28.03.2018 з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 04.04.2019.

Представники сторін в судове засідання не прибули. Від представників сторін надійшли заяви від 04.04.2019 про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності представників сторін.

Позивач у позові зазначив, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі №808/2329/18, серед іншого зобов'язано Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату, ОСОБА_1, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02.11.2010 у справі №2а-296/10 за період з 04.11.2008 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 01.07.2017. Зазначає, що за результатами ухвалення судового рішення у справі №808/2329/18 відповідачем було зроблено розрахунок суми компенсації втрати частини доходу на суму 233978,87 грн., проте, сума компенсації втрати частини доходів на даний час не виплачується з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649. Позивач вважає, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 не розповсюджуються на спірні правовідносини, оскільки регулюють питання здійснення пенсійних виплат за рішенням суду, а не компенсації втрати частини доходів. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що відповідачем рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі №808/2329/18, яке набрало чинності відповідно до ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2018, виконано належним чином та розраховано розмір компенсації за період з 04.11.2008 по 01.07.2017 в розмірі 233978,87 грн. Зазначає, що відповідно до приписів статті 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. Вказує, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виплата якої згідно статті 63 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Зазначає, що з 28.08.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - Порядок №649), відповідно до якого здійснюється виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовими рішеннями законної сили, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов'язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету. Відповідач вважає, що виплата нарахованої суми компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку виплати пенсії, обчисленої згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на виконання рішення суду у справі №808/2329/18, повинна здійснюватися в порядку черговості відповідно до Порядку №649. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 8 (зворот), 24).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі №808/2329/18, залишеним без змін ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2018, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1; визнано противоправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови здійснення розрахунку та виплати ОСОБА_1, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2010 у справі № 2а-296/10 за період з 04.11.2008 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 01.07.2017; зобов'язано Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2010 у справі № 2а-296/10 за період з 04.11.2008 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 01.07.2017 (а.с. 9-12, 25-28).

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі №808/2329/18 набрало законної сили 22.11.2018.

23.11.2018 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі №808/2329/18 (а.с. 29).

Листом від 10.12.2018 за № 692/М-1 Шевченківське об'єднане УПФУ м.Запоріжжя повідомило позивача про те, що спеціалістами управління було розраховано компенсацію за період з 04.11.2008 по 01.07.2017 із застосуванням норм Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159. Зазначено, що сума компенсації, яка нарахована позивачу у грудні 2018 року становить 233978,87 грн. Крім того, позивача повідомлено про те, що виплата компенсації буде здійснюватися в порядку черговості, відповідно до положень Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті компенсації нарахованої на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі №808/2329/18 з посиланням на Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За правилами ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у цій справі є протиправність дій відповідача, вчинених в ході виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі №808/2329/18, яке набрало законної сили 22.11.2018, а саме: протиправна, на думку позивача, невиплата компенсації із посиланням на Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Отже, набрання рішенням суду законної сили породжує наступні правові наслідки, а саме: рішення суду стає загальнообов'язковим, є незмінним та остаточним та може бути виконана примусово.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 Європейський суд вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення. Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 383 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов'язати відповідача належним чином виконати рішення суду. При цьому, в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах не передбачено звернення позивача з окремим позовом щодо зобов'язання виконати судове рішення по іншій справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання рішення суду являє собою завершальну стадію судового провадження та здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч.2 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах права позивача поновлені рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі №808/2329/18 та позивач з аналогічною метою звернувся з даним позовом.

Звернення позивача до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя 23.11.2018 та повідомлення відповідача від 10.12.2018 №692/М-1 відбувались у межах виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі №808/2329/18, а позивачем по справі в свою чергу не використано всі можливі засоби для сприяння виконання рішення суду або примусового виконання рішення суду із засобами Закону України "Про виконавче провадження", встановлення судового контролю за виконанням рішення, тощо.

Суд зазначає, що чинним законодавством України встановлено певний порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які не було вчинено позивачем.

Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту, а навпаки створює новий спір який пов'язаний з іншим спором, який вирішений судовим рішенням однак його виконання не є завершеним.

Таким чином, оскільки позивачем по суті заявлено позовну вимогу щодо захисту своїх прав, які фактично вирішено судом та право позивача на розрахунок та виплату вже відновлено за наслідками вирішення спору у справі № 808/2329/18, про що прийнято рішення, позовні вимоги стосуються питання належного виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі №808/2329/18.

У зв'язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного виконання (неналежного виконання чи не виконання) рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі №808/2329/18, то обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об'єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення у іншій справі, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.11.2018 № 520/11829/17 (№К/9901/51263/18).

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд.25-а, ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 08.04.2019.

Суддя І.В. Садовий