Справа № 1.380.2019.001508
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001508
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 квітня 2019 року м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Карп'як О.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним технічного паспорта, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54) про визнання недійсним технічного паспорта, зобов'язання вчинити дії, в якій позивач просить суд:

- визнати недійсним новий «Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1» від 20.02.2017 року;

- зобов'язати відповідача на підставі технічного паспорта інв. № 514 від 05.02.2001 року на цю квартиру та нотаріально завіреної заяви видати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 висновок щодо технічної можливості поділу їх квартири АДРЕСА_1 на дві квартири;

- судові витрати покласти на відповідача.

Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є визнання недійсним «Технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1» від 20.02.2017 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач та його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після розподілу та виділення часток, на підставі права спільної часткової власності володіють приватизованою у 2000 р. квартирою АДРЕСА_1. Нотаріально завіреною заявою від 08.02.2017 року просили відповідача виготовити висновок щодо технічної можливості поділу квартирою АДРЕСА_1 на два самостійні об'єкти, відповідно до існуючого технічного паспорта з інв. № 514 від 05.02.2001 року, а саме:

- квартира, що належатиме ОСОБА_2, складатиметься з приміщень: 2/10,0 кв. м - житлова кімната; 3/8,3 кв. м - кухня; 4/3,4 кв. м - ванна кімната; 5/3,8 кв. м - вбудована шафа; 6/8,3 кв. м - коридор, Б/11,7 кв. м - сарай;

- квартира, що належатиме на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, складатиметься з приміщень: 7/8,8 кв. м - житлова кімната; 1/12,8 - житлова кімната, тамбур, комора в підвалі площею 6,3 кв. м.

На поділ квартири № 1а, який готувався з 2014 р., проектною організацією було виготовлено проектні пропозиції та отримано розпорядження (дозвіл) Личаківської районної адміністрації від 20.03.2018 року № 87.

Від імені всіх співвласників позивач подав в ОКП «БТІ та ЕО» додаткову заяву від 02.04.2018 року. На дві заяви отримано відмову. Ця відмова мотивована тим, що була проведена реконструкція квартири № 1а на підставі розпорядження Личаківської районної адміністрації від 15.07.1998 р. №665». Співвласники АДРЕСА_1, не замовляли технічної інвентаризації цієї квартири та виготовлення нового технічного паспорта, а замовляли висновок щодо технічної можливості її поділу на дві. Незважаючи на це, ОКП «БТІтаЕО», в порушення «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої у 2001 р., виготовило новий «Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1» від 20.02.2017 р. на якому не вказано номер інвентаризаційної справи та реєстровий номер. До того ж інвентаризація не була проведена і ця квартира перебуває у стані реконструкції та не введена в експлуатацію, а експлуатуються тільки три кімнати, кухня, санвузол і коридор за старим технічним паспортом від 2001р. За новим техпаспортом, з іншою площею незавершеної і не введеної в експлуатацію прибудови, отримати нові документи про власність та поділити квартиру №1а неможливо. Вказує, що новий технічний паспорт від 20.02.2017 р. необхідно визнати не дійсним або припинити його дію до введення в експлуатацію кв. №1а після завершення її реконструкції та повної інвентаризації, відновивши при цьому дію технічного паспорта від 2001 р.

Таким чином, позивач просить визнати недійсним технічний паспорт на квартиру, де він є співвласником. Крім того, спірні правовідносини стосуються виділу частки з квартири, що є спільною власністю та зміни їх розміру.

Згідно із частиною 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Адміністративною справою у розумінні пунктів 1, 2 частини 1 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Під суб'єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини 1 статті 19 КАС України).

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що позовні вимоги у даній справі по суті заявлено про встановлення права власності за позивачем, відповідно спірні правовідносини не є публічно-правовими, та мають вирішуватися судами за правилами Цивільного кодексу України, оскільки з позовної заяви вбачається спір щодо права власності.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Вказана позиція суду узгоджується із позиціє Великої Палати Верховного Суду викладено у постанові від 11.09.2018 року по справі № 817/2398/15.

ОСОБА_1 оскаржує до адміністративного суду дії суб'єкта владних повноважень - Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» пов'язані з видачею технічного паспорта про права власності на квартиру у АДРЕСА_1

Однак, як слідує з позовної заяви мотивами звернення позивача до суду є спір про виділ частки у будинку, що перебуває у спільній частковій власності. Тобто звернення до суду із цим позовом покликане необхідністю захисту його прав не у сфері публічно-правових відносин, а майнових прав позивача, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року визначено, що судам підвідомчі спори, пов'язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема: про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною).

З огляду на наведене, суд вважає, що спір у даній справі не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки виник з приватноправових правовідносин та має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі у випадку, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 170, ст.ст. 242, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним технічного паспорта, зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснити, що вирішення даного спору здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський оружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення (проголошення).

Суддя Карп'як Оксана Орестівна