Справа № 367/2734/19
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/2734/19
Провадження № 2-а/367/257/2019
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Дідескул Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області адміністративну справу за позовом Ірпінського міського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області до громадянки Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка діє також в інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 про примусове видворення з території України, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянки Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 про примусове видворення з території України, в якому просить примусово видворити з території України громадянку Узбекистану Кадирова Нафасат (KADYROVA NAFACAT), ІНФОРМАЦІЯ_1 з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3. Позов мотивує тим, що 04.04.2019 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері, працівниками Ірпінського МВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області разом з працівниками Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області в м. Буча по вул. Жовтневій, 66 виявлено громадянку Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали їй право законно перебувати на території України на визначений термін. В результаті проведення перевірки наявних у відповідача документів встановлено, що дана громадянка знаходиться на території України без будь яких законних підстав. 20.03.2019 року Ірпінським МВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області приймалось рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни вищезазначеної іноземки та зобов'язано виїхати з території України в строк до 30.03.2019 року. Однак відповідач зазначене рішення про примусове повернення не виконала. На момент проведення перевірки, документи які б підтверджували особу та законність її перебування на території України не встановлено. Зі слів відповідача, вона прибула в Україну в липні 2018 року, паспортного документу при собі не має, пояснила, що віддала його в посольство Узбекистану на реєстрацію, разом з нею незаконно перебуває двоє її неповнолітніх дітей. Документи на отримання посвідки на тимчасове проживання або дозволу на імміграцію в Україну не оформляла, до міграційної служби з метою продовження терміну перебування не зверталася, із зверненням для надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не зверталася. Для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні не зверталася, необхідних документів не надавала. З заявами про добровільне повернення до країни походження не зверталася.

Представник позивача Ірпінського відділу УДМС України в Київській області підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 (ОСОБА_1) у судовому засіданні пояснила, що послуг перекладача не потребує, позов визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПР ЦМУ 001318 від 20.03.2019 року встановлено, що працівниками Бучанського ВП ГУ НП в Київській області було виявлено громадянку Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), що проживала на території України без будь яких документів на право проживання, що є порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Постановою про накладення адміністративного стягнення від 20.03.2019 року на громадянку Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1) накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Рішенням №2 про примусове повернення з України громадянки Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.03.2019 року, затвердженого Начальником Ірпінського МВ ЦМУ Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, вирішено примусово повернути з України громадянку Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язано її покинути територію України до 30.03.2019 року, заборонено громадянці Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1) в'їзд в Україну терміном на три роки.

Відповідно до розписки від 20.03.2019 року, громадянка Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1) зобов'язалась не пізніше 30.03.2019 року залишити територію України, з вимогами ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо видворення в примусовому порядку в разі ухилення від виїзду за межі України у визначений термін ознайомлена, українську мову розуміє, перекладача не потребує.

Громадянка Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 має двох дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3.

Правовий статус іноземця та особи без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, (далі Порядок) зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до пункту 6 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в'їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в'їзду в Україну.

В пункті 8 Порядку зазначено, що заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше, ніж за десять та не пізніше, ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

Громадянка Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, законних джерел доходу, власного житла на території України не має, приймаюча сторона в Україні відсутня, проживає на території України без засобів на належне існування, достатнього фінансового забезпечення для покриття витрати, пов'язаних з подальшим перебуванням в Україні немає.

Підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами 4-12 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не виявлено, також не виявлено підстав, які б забороняли примусово видворити з України в країну громадської належності чи третю країну, передбачених статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Беручи до уваги той факт, що відповідачка була притягнута до відповідальності за порушення встановлених правил перебування іноземців на території України та проживання без документів на право проживання в Україні, а також відсутності у відповідачки, яка вчинила порушення законодавства України про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, своїми діями грубо порушує вимоги ст.ст. 9, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» дає обґрунтовані підстави вважати, що вона буде ухилятись від виїзду з України.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, є Державна міграційна служба України, яка діє відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360.

Відповідно до підпункту 9 пункту 3 цього Положення Державна міграційна служба України приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов'язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Відповідно до частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

З врахуванням вищенаведеного, оскільки, наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури видворення, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, звернути рішення суду до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 9, 20, 46, 241, 243, 245, 271, 288, 289, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В и р і ш и в:

Адміністративний позов Ірпінського міського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області до громадянки Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка діє також в інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 про примусове видворення з території України - задовольнити.

Примусово видворити з території України громадянку Узбекистану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Ірпінський міський суд Київської області.

Суддя Н.Ф. Карабаза