Справа № 160/8522/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

14 грудня 2018 року Справа № 160/8522/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Жукової Є.О.
14 листопада 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з вимогами:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 р. було відкрито провадження у справі №160/8522/18, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, якому призначена пенсія на підставі ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Такі дії відповідача у відмові нарахування компенсації втрати частини пенсії позивач вважає протиправними та такими що порушують його законні права на отримання такої компенсації.
Вимоги позову обґрунтовані посиланням на норми Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" з посиланням на ст. 6, згідно якої компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату із бюджету.
Позивач також вказує, що компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.
10.12.2018 р. повноважним представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в тексті якого зазначено наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, як особа з інвалідністю II групи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.05.2014 по справі №214/2714/14-а зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області провести перерахунок та виплатити з 01.01.2014 року ОСОБА_2 інваліду II групи, 1-ї категорії, державну пенсію на підставі ст.. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в 75% мінімальної пенсії за віком, за відрахуванням фактично отриманих ним сум пенсії з 01.01.2014 року, (рішення отримано 15.07.2014 року).
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2014 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області залишено без задоволення, а постанову Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 12.05.2014 року у справі №214/2714/14-а залишено без змін (ухвалу отримано 21.08.2014 року).
Відповідач вказує, що не мав змоги виконати рішення суду через відсутність бюджетних призначень чи асигнувань на цю мету.
Посилається на порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, пунктом 3 якого визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників виконується на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.
Здійснити виплату нарахованих грошових коштів за рішенням суду можливо лише шляхом списання (стягнення) коштів з рахунку державного органу - боржника, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду.
Відповідно до відповіді Державної казначейської служби України від 24.11.2016 року (наданої позивачем в додатках до позову) 05.02.2016 року позивач надав на виконання до казначейства судове рішення по справі № 214/9020/14-а.
Враховуючи відповідь Державної казначейської служби України від 24.11.2016 року, вони не могли виконати рішення суду через відсутність бюджетних призначень на цю мету.
Крім того, зазначено, що компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків ії виплати здійснюється відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати". Частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що компенсації підлягають доходи, які нараховані, але своєчасно не виплачені з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.
Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає, що в Головного управління відсутня вина щодо неотримання позивачем, нарахованих сум пенсії, тому відсутні підстави для застосування у даному випадку ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
З огляду на зазначене, для виплати компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків ії виплати відсутні підстави.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, як особа з інвалідністю II групи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Суд зазначає, що відповідно до пенсійної справи позивача - ОСОБА_1, копія якої міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що протоколом від 16.05.1997 №223162/185 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності в розмірі 119,99 грн.
Відповідно до розпорядження №160277 від 07.10.2002 р., пенсія ОСОБА_1 призначена у розмірі 261,76 грн.
Відповідно до розпорядження №160277 від 09.09.2014 р., пенсія ОСОБА_1 призначена у розмірі 8733,35 грн.
Відповідно до розпорядження №160277 від 23.10.2014 р. пенсія ОСОБА_1 призначена у розмірі 7026,90 грн.
Відповідно до розпорядження №160277 від 23.10.2014 р. пенсія ОСОБА_1 призначена у розмірі 7026,90 грн.
Відповідно до розпорядження №160277 від 06.11.2014 р. пенсія ОСОБА_1 призначена у розмірі 7026,90 грн.
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2014 року у справі № 214/2714/14-а зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області провести перерахунок та виплатити з 01.01.2014 року ОСОБА_1 інваліду ІІ групи, 1-ї категорії, державну пенсію на підставі ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в 75% мінімальної пенсії за віком, за відрахуванням фактично отриманих ним сум пенсії з 01.01.2014 року.
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2015 року по справі № 214/2714/14-а; 6а/214/12/15 задоволено подання Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень про зміну чи встановлення способу і порядку виконання постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (далі по тексту - відповідач) про визнання дій неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії. Змінено спосіб і порядок виконання постанови суду, на підставі якої Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу видано виконавчий лист № 2-а-2714/14-а від 28 серпня 2014 року, про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області провести перерахунок та виплатити з 01.01.2014 року ОСОБА_1 інваліду ІІ групи, 1-ї категорії, державну пенсію на підставі ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в 75% мінімальної пенсії за віком, за відрахуванням фактично отриманих ним сум пенсії з 01.01.2014 року на стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу заборгованість у сумі 15 348, 55 грн. із виплати ОСОБА_1, інваліду ІІ групи, 1-ї категорії, державної пенсії на підставі ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в 75% мінімальної пенсії за віком, за відрахуванням фактично отриманих ним сум пенсії з 01.01.2014 року.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у справі № 214/2714/14-а (6-а/214/12/15) постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2015 року у справі № 214/2714/14-а; 6-а/214/12/15 скасовано; в задоволенні заяви управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень про зміну способу виконання постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2014 року у справі № 214/2714/14-а; 214/2714/14-а - відмовлено.
05.11.2018 року позивачем направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області лист щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням термінів її виплати з 01.01.2014 року по 05.02.2016 року.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Згідно із ст. 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно з п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року (справа №336/4675/17), від 21.06.2018 року (№523/1124/17) та від 03.07.2018 року (справа № 521/940/17).
Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
У віповідності до п. 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України, установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету:
1) рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.
Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.
Видатки бюджетних установ, щодо яких прийнято рішення про накладення на них арешту, дозволяється здійснювати в частині видатків, які статтею 55 цього Кодексу визначено як захищені, у разі зазначення про це у судовому рішенні.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначений у Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).
Відповідно до пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Пунктом 4 Порядку №845 на органи Казначейства покладено обов'язок, зокрема, вживати заходи до виконання виконавчих документів протягом установленого строку та розглядати письмові звернення (вимоги) осіб, які беруть участь у справі, щодо виконання виконавчих документів, а також звернення (вимоги) прокурорів.
Відповідно до пунктів 24 та 25 Порядку № 845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.
Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника).
Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.
Пунктом 6 цього ж Порядку передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).
Згідно пункту 28 Порядку № 845 орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.
З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.
Відповідно до пункту 11 Порядку №845 відкладення безспірного списання коштів здійснюється у разі:
1) призначення до розгляду органом, який видав виконавчий документ, заяви про роз'яснення рішення про стягнення коштів, встановлення або зміну порядку і способу, розстрочку та/або відстрочку його виконання чи виправлення помилки або про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;
2) необхідності отримання від стягувача додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;
3) звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, щодо підтвердження їх зарахування до бюджету або встановлення залишку сум платежів, що підлягають безспірному списанню, чи узгодження реквізитів рахунків, на яких обліковуються надходження бюджету, кодів бюджетної класифікації тощо;
4) у випадках, передбачених пунктами 39, 44 і 49 цього Порядку.
На час відкладення безспірного списання коштів перебіг строку виконання рішення про стягнення коштів зупиняється.
Казначейство, відповідно до наданих повноважень, здійснює виконання рішень судів, дотримуючись пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку виконання рішень, якими передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів та у межах суми, передбаченої законом про Державний бюджет України на відповідний рік за бюджетною програмою, що відповідає принципу справедливості та забезпечує рівні права стягувачів на одержання коштів Державного бюджету за рішенням суду.
Суд зазначає, що в даному випадку постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2014 року у справі № 214/2714/14-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2014 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області провести перерахунок та виплатити з 01.01.2014 року ОСОБА_1 інваліду ІІ групи, 1-ї категорії, державну пенсію на підставі ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в 75% мінімальної пенсії за віком, за відрахуванням фактично отриманих ним сум пенсії з 01.01.2014 року.
Отже, у даній справі спірним було зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області провести перерахунок та виплату з 01.01.2014 року ОСОБА_1 відповідної пенсії.
А постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у справі № 214/2714/14-а (6-а/214/12/15) постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2015 року у справі № 214/2714/14-а; 6-а/214/12/15, якою змінено спосіб і порядок виконання постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2014 року у справі № 214/2714/14-а, на "стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу заборгованість у сумі 15 348, 55 грн. із виплати ОСОБА_1, інваліду ІІ групи, 1-ї категорії, державної пенсії на підставі ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в 75% мінімальної пенсії за віком, за відрахуванням фактично отриманих ним сум пенсії з 01.01.2014 року" - скасовано.
Суд зазначає, що чинним законодавством передбачено виконання судових рішень за рахунок коштів державного бюджету за черговістю надходження таких рішень, в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Проте у зв'язку із відсутністю необхідного обсягу бюджетних призначень, виконати вказане рішення суду у визначений законом строк не було можливим.
Існування черговості щодо виконання рішень суду також передбачене Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", також передбачено, що заборгованість погашається за наявності бюджетних асигнувань.
Відповідно до п. 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення. Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду. Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Аналізуючи вказану норму Закону, суд звертає увагу на те, що компенсація виплачується за умови несвоєчасного виконання судового рішення та може бути здійснена при виплаті коштів, згідно судового рішення.
При цьому, суд наголошує, що виконання рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів та у межах суми, передбаченої законом про Державний бюджет України на відповідний рік, отже обов'язок з виконання рішення про стягнення пенсії не може бути покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
З огляду на це, відсутні підстави вважати, що відповідачем допускалася протиправна бездіяльність щодо невиконання рішення суду, а також доводи позивача щодо несвоєчасного виконання відповідачем рішення у справі № 214/2714/14-а не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, у зв'язку з чим в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 244, 245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова