Справа № 522/18438/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/18438/18
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

при секретарі Іщенко В.О.,

за участю представника позивача Польщіної Т.В., представника відповідача Янковської І.В., 3-ї особи ОСОБА_3 та її представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення - 22.12.2018р.) по справі за адміністративним позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 3-ї особи ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

18.10.2018 року Департамент комунальної власності ОМР звернуся до Приморського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області та 3-ї особи ОСОБА_3, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевич С.В. щодо накладення на департамент штрафу у розмірі 5100 грн.;

- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевич С.В. від 02.10.2018 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. на Департамент комунальної власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2004 року (справа №2-4126/04) на момент винесення спірної постанови фактично вже було виконано Одеською міськрадою у повному обсязі, про що свідчить прийняте міською радою рішення від 30.06.2016р. №892-VII, яким ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також постанова головного державного виконавця Відділу ПВР управління ДВС в Одеській області Пуйда Є.Ю. від 21.12.2016 року про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із виконанням рішення суду від 27.04.2004р. Разом з тим, 08.10.2018 року на адресу Департаменту надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевич С.В. від 02.10.2018р. про накладення на департамент штрафу у сумі 5100 грн. за невиконання вимог виконавчого документа, яка, в свою чергу, як зазначає позивач, є неправомірною та прийнятою без наявності на те законних підстав.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2018 року дану справу №522/18438/18 було направлено за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у задоволенні адміністративного позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 23.01.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2004 року (справа №2-4126/04) задоволено позов ОСОБА_3 до ДБК «Знамя», Одеської міської ради, Одеського міського управління земельних ресурсів. Зобов'язано ДБК «Знамя» усунути перешкоди в оформленні правовстановлюючих документів на передачу у приватну власність (приватизацію) ОСОБА_3 земельної ділянки під АДРЕСА_1 шляхом надання згоди на приватизацію даної ділянки членом ДБК «Знамя» - ОСОБА_3 Зобов'язано Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, як спеціальний уповноважений орган, надати у встановленому законодавством та нормативними актами порядку, відповідні матеріали для оформлення та передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки АДРЕСА_1, за умови надання ОСОБА_3 всіх передбачених законом документів та матеріалів (в тому числі проекту відводу, погоджень) право встановлюваного та технічного характеру, необхідних для оформлення матеріалів з виділення земельної ділянки у власність громадян. Зобов'язано Одеську міську раду у встановленому законом порядку розглянути питання про передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку АДРЕСА_1 та за умови позитивного рішення, видати ОСОБА_3 державний акт на право приватної власності на зазначену земельну ділянку.

11.09.2018 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевича С.В. відкрито виконавче провадження ВП №57183699 за виконавчим листом Приморського районного суду м. Одеси №2-4126/04, виданим 27.02.2018 року про зобов'язання Департамент комунальної власності ОМР, як спеціально уповноважений орган, підготувати в установленому законодавчими та нормативними актами України в порядку, відповідні матеріали для оформлення та передачі у власність громадянці ОСОБА_3 земельної ділянки під АДРЕСА_1, при умові надання громадянкою ОСОБА_3 усіх, передбачених законом документів та матеріалів (в т.ч. проект відводу, узгодженості) правовстановлюючого та технічного характеру, необхідних для оформлення матеріалів з виділення землевідвідуючого та технічного характеру, необхідних для оформлення матеріалів з виділення земельних ділянок у власність громадянина. Боржника зобов'язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

21.09.2018 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради своїм листом 01-19/3181-06 повідомив головного державного виконавця Відділу ПВР управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевича С.В. про факт виконання ним та Одеською міською радою рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2004р. по справі №2-4126/04 та просив відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винести постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4126/04 від 27.02.2018 року.

02.10.2018 року головним державним виконавцем Відділу ПВР управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевичем С.В., на підставі ст.ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження», відносно Департаменту комунальної власності Одеської міської ради винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. в рамках виконавчого провадження №57183699. Зобов'язано боржника виконати рішення протягом 10-ти робочих днів.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності п/вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірної постанови відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одночасно, приписами п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

При цьому, зі змісту ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Також, статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Одночасно, у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, з системного аналізу зазначених вище норм можна дійти висновку, що підставою для накладення штрафу є невиконання боржником рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконанні лише боржником, у встановлений виконавцем строк без поважних причин.

Так, як встановлено судами обох інстанцій та вже зазначалось вище, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2004 року по справі №2-4126/04 (яке набрало законної сили) зобов'язано Дачно-будівельний кооператив «Знамя» усунути перешкоди в оформленні правовстановлюючих документів на передачу у приватну власність (приватизацію) ОСОБА_3 земельної ділянки під АДРЕСА_1 шляхом надання згоди на приватизацію даної ділянки членом ДБК «Знамя» - ОСОБА_3 Зобов'язано Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, як спеціальний уповноважений орган надати у встановленому законодавством та нормативними актами порядку, відповідні матеріали для оформлення та передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки АДРЕСА_1, за умови надання ОСОБА_3 всіх передбачених законом документів та матеріалів (в тому числі проекту відводу, погоджень) право встановлюваного та технічного характеру, необхідних для оформлення матеріалів з виділення земельної ділянки у власність громадян. Зобов'язано Одеську міську раду у встановленому законом порядку розглянути питання про передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку АДРЕСА_1 та за умови позитивного рішення, видати ОСОБА_3 державний акт на право приватної власності на зазначену земельну ділянку.

По справі також встановлено, що за вказаним рішенням суду ОСОБА_3 було видано 3 виконавчих листа, т.б. до божників - ДБК «Знамя», Управління земельних ресурсів Одеської міської ради та Одеської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень 3-х осіб, 01.11.2010 року ОСОБА_3 подала до Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради (правонаступник - Департамент комунальної власності ОМР) заяву, яка згідно вхідного штампу була зареєстрована 04.11.2010р. про передачу їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. До вказаної заяви ОСОБА_3 було додано технічний паспорт, договір дарування, документ про реєстрацію права власності, паспорт та ідентифікаційний код, геопідоснову М 1:500.

Однак, на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2004 року по справі №2-4126/04, Департаментом комунальної власності ОМР було підготовлено проект рішення Одеської міської ради про відмову ОСОБА_3 в наданні згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею 648 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у зв'язку із невідповідністю подах документів вимогам ст.118 Земельного кодексу України, а саме: у зв'язку із відсутністю графічних матеріалів, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки.

Далі, як встановлено по справі, 30.06.2016 року, за наданими Департаментом матеріалами, Одеською міською радою було прийнято рішення №892-VII, відповідно до п.36 Додатку 2 якого, ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за наведеною вище адресою.

Разом з тим, 11.09.2018 року, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевича С.В. відкрито виконавче провадження ВП №57183699 за виконавчим листом Приморського районного суду м.Одеси №2-4126/04, виданим 27.02.2018 року, про зобов'язання Департамент комунальної власності ОМР (як правонаступника Управління земельних ресурсів Одеської міської ради), як спеціально уповноважений орган, підготувати в установленому законодавчими та нормативними актами України в порядку, відповідні матеріали для оформлення та передачі у власність громадянці ОСОБА_3 земельної ділянки під АДРЕСА_1, при умові надання громадянкою ОСОБА_3 усіх, передбачених законом документів та матеріалів (в т.ч. проект відводу, узгодженості) правовстановлюючого та технічного характеру, необхідних для оформлення матеріалів з виділення землевідвідуючого та технічного характеру, необхідних для оформлення матеріалів з виділення земельних ділянок у власність громадянина. Боржника зобов'язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

21.09.2018 року Департамент комунальної власності ОМР своїм листом 01-19/3181-06 повторно повідомив головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевича С.В. про факт виконання ним та Одеською міською радою рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2004 року по справі №2-4126/04 та знову просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4126/04 від 27.02.2018 року.

Однак, 02.10.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевичем С.В. в рамках виконавчого провадження №57183699 відносно Департаменту комунальної власності ОМР винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн..

Так, уважно дослідивши матеріали справи, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, критично ставиться до доводів позивача про те, що ОСОБА_3 нібито не було додано до своєї заяви графічних матеріалів, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, оскільки, як вказано вище та підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви ОСОБА_3 від 01.11.2010 року, яка подана до Одеського міського управління земельних ресурсів ОМР (правонаступник Департамент комунальної власності ОМР) 04.11.2010 року, до цієї заяви було додано усі необхідні документи, передбачені земельним законодавством України, у тому числі, серед іншого, і геопідоснову М 1:500.

У зв'язку з зазначеним, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку, що оскільки Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (як правонаступником Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради) більш ніж за 15 років так і не було в повному обсязі виконано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2004р. по справі №2-4126/04, то відповідно, державним виконавцем було правомірно винесено постанову від 02.10.2018 року про накладення на позивача (боржника) штрафу.

Що ж стосується тверджень позивача про те, що ним нібито вже було виконано рішення суду 1-ї інстанції від 27.04.2004 року по справі №2-4126/04, про що свідчить рішення Одеської міської ради №892-VII від 30.06.2016р. та постанова державного виконавця Пуйда Є.Ю. від 21.12.2016р. про закінчення виконавчого провадження, то останні, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки вказані документи стосуються питання часткового виконання цього судового рішення іншим боржником - Одеською міською радою.

У той же час, на позивача, як 2-го боржника за виконавчим листом №2-4126/04 від 27.02.2018 року судом покладено певні обов'язки, доказів виконання яких позивач ні державному виконавцю, ні суду, так і не надав, а отже ухвалюючи оскаржувану постанову про накладення штрафу, державний виконавець діяв на підставі Закону України «Про виконавче провадження», у межах своїх повноважень, а тому, достатніх підстав для визнання його дій про правомірними не має.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.287,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 03.04.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук