Справа № П/811/537/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2019 року м. Дніпросправа № П/811/537/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 р. в адміністративній справі №П/811/537/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання чинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позово до Головного управління Держгеокадастру, в якій просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яке викладено у листі від 29 січня 2018 року, яким ОСОБА_1, відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,12 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_1;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення та передати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,12 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішенням Кіровограського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яка полягала у невиконанні своїх обов'язків стосовно затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,09 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_1, викладену в листі від 29 січня 2018 року за №К-206/0-434/0/17-18. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,09 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду справи в судове засідання не прибув, що відповідно д приписів ст. 313 КАС України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, позивач неодноразово звертався до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявами про затвердження проекту землеустрою та оригіналом проекту землеустрою.

Так, зокрема, на останню заяву позивача відповідачем надано відповідь, викладену у листі від 29.01.2018 р. за №К-206/0-434/0/17-18, яким ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва загальною площею 0,09 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області (а.с.26).

Також, у вищевказаному листі відповідачем зазначено, що за результатами перевірки поданих матеріалів встановлено, що проект землеустрою не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: додаток до акту приймання-передачі межових знаків на зберігання не погоджено належним чином (Інструкція про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджена наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376); документацію із землеустрою слід оформити згідно вимог статті 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр»; долучити графічні матеріали, у тому числі з нанесенням прибережної захисної смуги водного об'єкта та природних контурів з якими збігаються межі земельної ділянки, відповідно до статті 60 Земельного кодексу України, статті 88 Водного кодексу України; не усунуто зауваження до проекту землеустрою, зазначені у листі Головного управління від 23.03.2017 № К-5181/0-3664/0/6-17 у повному обсязі (а.с.26).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою, оскільки позивачем був дотриманий встановлений законом порядок затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подано всі необхідні документи, передбачені нормами Земельного кодексу України, а тому судом встановлена бездіяльність відповідача, яка полягала у невиконанні своїх обов'язків стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка викладена у листі від 29.01.2018 р. за №К-206/0-434/0/17-18. Також суд першої інстанції з урахуванням викладеного дійшов висновку щодо зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею саме 0,09 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ст.186 Земельного кодексу України встановлений порядок затвердження землевпорядної документації.

Відповідно до ч. 6 та ч.7 ст. 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Приписами ч. 2 ст. 50 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до ч.9 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відповідно до ч.10 ст. 118 Земельного кодексу України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що законодавством України встановлений чіткий порядок затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

В свою чергу з матеріалів справи вбачається, що позивачем отримано дозвіл на розроблення проекту землеустрою згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №11-535/21-15-СГ від 18.06.2015 року.

Так, позивачем на виконання даного наказу розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва загальною площею 0,09 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, на виконання приписів ст.186-1 Земельного кодексу України, даний проект землеустрою було погоджено Управлінням Держземагенства у Світловодському районі Кіровоградської області, начальником відділу регіонального розвитку містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області, що підтверджується висновками від 28.07.2015 року №143 та від 05.08.2015 року відповідно (а.с.15, 16).

У вищевказаних висновках зазначено, що проект землеустрою відповідає вимогам чинного законодавства України та прийнятий відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Після отримання позитивних висновків щодо проекту відведення земельної ділянки від вищевказаних установ та організацій відповідне управління Держгеокадастру, яке надало дозвіл на розробку проекту землеустрою, зобов'язане протягом 14 днів, після подання погодженого проекту землеустрою, прийняти рішення про його затвердження.

Колегія суддів, враховуючи вищевикладене доходить висновку щодо протиправності відмови відповідача у затвердженні проекту землеустрою позивача, яка викладена у листі від 29.01.2018 р. за №К-206/0-434/0/17-18 та необхідності зобов'язання відповідача затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею саме 0,09 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Щодо доводів апеляційної скарги про втручання в дискреційні повноваження відповідача суд зазначає наступне.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Відповідно до пункту 1 Положення № 333 Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Підпунктом 13 пункту 4 Положення № 333 передбачено, що Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

З наведеного вбачається, що Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області має виключні повноваження на вирішення питання щодо надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і підстави для відмови у наданні такого дозволу.

З огляду на положення ч.4 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії суд може зобов'язати відповідача прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В даному випадку суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відповідності поданого позивачем на затвердження проекту відведення земельної ділянки вимогам законодавства, а тому відповідач, помилково вважаючи свої повноваження дискреційними, не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, зобов'язаний затвердити проект землеустрою.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 р. в адміністративній справі №П/811/537/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко