Справа № 826/10410/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Лічевецького І.О.,

за участю: секретаря Суркової Д.О.,

представника відповідача Заплішної О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення її до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів, та зобов'язати Фонд внести її до загального реєстру вкладників.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наведені дії відповідача суперечать постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 року у справі № 826/12932/16, статті ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та приписам Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини у справі та застосовано норми матеріального права. Апелянт зазначає, що постановою Верховного Суду від 18.07.2018 року, справу №826/12932/16 було направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, тобто апеляційне провадження не було закінчене, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 року у справі № 826/12932/16 не набрала законної сили на час подання позовної заяви в даній справі. Крім того, апелянт наполягає на нікчемності відповідних правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 року у справі № 826/12932/16 задоволено частково позов ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-банк» Кічук О. І. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, внаслідок чого, визнано протиправним та скасовано рішення (наказ) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Кічук О. І. № 57 від 23 лютого 2016 року про визнання нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок ОСОБА_4 № НОМЕР_1, проведеної 29.01.2016 року на суму 200000,00 грн згідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також виписку з банківського рахунку № НОМЕР_1фізичної особи ОСОБА_4 та зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Кічук О.І. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_4, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Авант-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Кічук О.І. від 18.06.2018 року № 336 позивача було повідомлено, що на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 року у справі № 826/12932/16 відповідні зміни до переліку вкладників передано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Водночас, листом від 26.06.2018 року № 27-13526/18 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача, що питання включення її до загального реєстру Фондом буде розглянуто за результатами касаційного провадження.

Позивач, не погоджуючись з такими діями (бездіяльністю) відповідача, вважаючи їх протиправними, звернулася з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.2 ст. 325 КАС України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-банк» Кічук Олега Івановича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-банк» Кічук Олега Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Таким чином, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 року у справі № 826/12932/16 набрала законної сили 02.03.2017 року і була виконана уповноваженою особою Фонду гарантування шляхом подання до Фонду гарантування вкладів додаткової інформації про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду, для подальшого включення її до загального реєстру вкладників.

Проте, Фонд гарантування вкладників до загального реєстру вкладників позивача не включив, посилаючись на касаційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає у невиконанні судового рішення, що набрало законної сили.

Разом з тим, колегія суддів не може повною мірою погодитись з таким висновком суду з огляду на те, що бездіяльність відповідача полягає у невиконанні вимог статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, а не судового рішення, яким, наразі, позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів були залишені без задоволення як такі, що заявлені передчасно.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, але з інших мотивів, тому рішення суду підлягає зміні в мотивувальній частині відповідно до ст.317 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують по суті правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року - змінити в мотивувальній частині, в іншій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 05.04.2019.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

І.О. Лічевецький