Справа № 1740/2194/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/4295/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Еко» до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року (суддя першої інстанції Друзенко Н.В., м. Рівне, повний текст складено 19.10.2018),

В С Т А Н О В И В :

16.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Еко» (далі - ТОВ «Комфорт-Еко») звернулось в суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.08.2018.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 14.08.2018, згідно якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 855431,25 грн, в тому числі 684345,00 грн - за податковими зобов'язаннями та 171086,25 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Із таким судовим рішенням не погодилося Головне управління ДФС у Рівненській області та подало апеляційну скаргу. Відповідач вважає, що рішення є незаконним, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове - про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апелянт зазначив, що перевіркою було встановлено порушення позивачем вимог п. 44.1 п. 44.2 ст. 44 , п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 684345 грн, в тому числі за 2015 рік на суму 332189 грн, за 2016 рік на суму 352156 грн. Так позивач відніс до витрат сплачені кошти за правочинами з ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД». Разом з тим, такі операції фактично не відбулися. Відповідно до даних системи співставлення показників податкових зобов'язань та податкового кредиту на рівні ДФС України було встановлено, що ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» не придбавало товарно-матеріальні цінності та будівельно-монтажні роботи, які в подальшому нібито реалізовувало для ТОВ «Комфорт-Еко», як і не мало можливості виготовити (заготовити) їх самостійно. Аналізом наданих до перевірки товарно-транспортних накладних на перевезення товару, отриманого від ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» встановлено, що у графі пункт навантаження зазначено місто Рівне, хоча у цього підприємства відсутні відповідні місця зберігання у м.Рівне, а також відсутній ланцюг постачання товару. Також у ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» відсутні відповідні трудові ресурси, а також відсутній ланцюг постачання відповідних БМР. За наведеного та оскільки до перевірки не представлено документів, що підтверджують транспортування товарів, та інших документів, які б підтверджували поставку товарів від ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» до ТОВ «Комфорт-Еко», задекларовані позивачем господарські операції із придбання товарів, робіт, послуг у даного контрагента у дійсності не відбулися. Таким чином, перевіркою не встановлено джерело надходження, виробника товарів, ніби-то придбаних у ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД». Рух активів в дійсності не відбувся. При цьому товаро-матеріальні цінності, ідентичні задекларованим ТОВ «Комфорт- Еко» є в наявності та використані у господарській діяльності позивача, отже мало місце набуття товару у власність без наявності первинних документів. Тому товари (роботи і послуги) вартістю 4370192 грн є такими, що безоплатно отримані і сума ПДВ 168343 грн по вищезазначеним операціям неправомірно віднесена до витрат.

Представник апелянта Форет М.С. у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та пояснила, що суд безпідставно не взяв до уваги доводи контролюючого органу про те, що придбання позивачем у ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» товарів, робіт і послуг не підтверджено належним чином. Зазначений контрагент не мав потенційних можливостей проводити господарські операції з огляду на відсутність трудових та матеріальних ресурсів, а також відсутність поставок по ланцюгу постачання. Вважає донарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток правомірним, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - законним.

Позивач заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що вважає оскаржуване судове рішення законним і обгрунтованим.

У судовому засіданні представники позивача Миронець Р.М. пояснив, що висновки податкового органу не підтверджені документально і спростовуються поданими письмовими доказами. Також зауважив про є суперечливість висновків відповідача щодо нереальності господарських операцій з огляду на підтвердження наявності у позивача отриманих від ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» товарів та робіт (послуг) і подальше використання їх у господарській діяльності з метою отримання прибутку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77 Податкового кодексу України та на підставі направлень №1402/17-00-14-01, №1403/17-00-14-01, №1404/17-00-14-01 від 10.07.2018 та №1431/17-00-14-02 від 09.07.2018, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2018 рік і наказів №1787 від 23.06.2018 та №2007 від 20.07.2018 посадовими особами Головного управління ДФС у Рівненській області у період з 10 по 27 липня 2018 року проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Комфорт-Еко» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та законодавства, яке стосується нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.09.2017.

Результати перевірки оформлені актом №1855/17-00-14-01/31830396 від 03.08.2018 (а.с. 19-38 т. 1).

Згідно висновків акту перевірки мало місце порушення ТОВ «Комфорт-Еко» п. 44.1 п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 684345,00 грн, в тому числі за 2015 рік на суму 332189,00 грн за 2016 рік на суму 352156,00 грн та завищення від'ємного значення по податку на прибуток за 9 місяців 2017 року на суму 784440,00 грн.

14.08.2018 Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Комфорт-Еко» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 855431,25 грн, в тому числі 684345,00 грн - за основним податковими зобов'язаннями та 171086,25 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 46 т. 1).

Восьмий апеляційний адміністративний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність зазначеного податкового повідомлення-рішення з таких підстав.

Відповідно до приписів підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов'язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог статті 71 КАС України (тут і надалі у редакції чинній на час вирішення спору), обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Згідно матеріалів справи, висновки відповідача базуються на тому, що перевіркою встановлено завищення ТОВ «Комфорт-Еко» витрат по взаєморозрахунках з ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» на загальну суму 168343 грн, в тому числі за I квартал 2017 року та заниження ТОВ «Комфорт-Еко» показника «Інші доходи» у рядку 2240 Звіту про фінансові результати в загальній сумі 4370192 грн, в тому числі за 2015 рік - 2461794 грн, I квартал 2016 року - 1338581 грн, III квартал 2016 року - 519972 грн, IV квартал 2016 року - 49845 грн, I квартал 2017 року - 168343 грн.

Так, встановлено, що ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» здійснювало документальне оформлення будівельно-монтажних робіт та товарно-матеріальних цінностей, відповідно до укладених з ТОВ «Комфорт-Еко» договорів. Проте, перевіркою було встановлено ознаки нереальності таких операцій.

Однак такі висновки контролюючого органу є безпідставними з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» та ТОВ «Комфорт-Еко» укладено договори поставки №02/1 від 27.02.2015, №18 від 30.03.2015, № 20/1 від 20.05.2015, №20/01 від 20.05.2015, №12/09-1 від 12.09.2015, №12/09-1 від 12.09.2015, №15/09-1 від 15.09.2015, №30/09-01 від 30.09.2015, №06/10-1 від 06.10.2015, №20/10-01 від 20.10.2015, №02/11-01 від 02.11.2015, №18/11-1 від 18.11.2015, №16/11-2 від 16.11.2015, № 20/11-01 від 20.11.2015, №07/12-1 від 07.12.2015, №07/12-01 від 07.12.2015, за умовами яких ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» зобов'язується проводити поставку (продаж) ТОВ «Комфорт-Еко» у власність товар, окремими партіями, відповідно до замовлення покупця, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату (а.с. 106-113, 118-121, 124-134, 136-156, 161-164, 170-177, 182-195 т. 4).

Крім того, між ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» та ТОВ «Комфорт-Еко» укладено договори будівельного підряду №18/11 від 18.11.2015, №10/12-01 від 10.12.2015, за умовами яких ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» зобов'язалося виконати будівельно-монтажні роботи по об'єктах каналізаційних очисних споруд Хмельницької області смт. Білогір'я та смт. Летичів (а.с. 157-160, 178-181 т. 4).

Також між ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» та ТОВ «Комфорт-Еко» укладено договір №02/11-01 від 02.11.2015 про надання ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» послуг по обслуговуванню, ремонтних роботах, заміні зношених комплектуючих по зварювальній машині (а.с. 165-169 т. 4), договір про надання транспортних послуг №30/11/15 від 30.11.2015 (а.с. 135 т. 4), договір експедирування №18/01-01 від 18.01.2016 (а.с. 114-117 т. 4) та договори на виготовлення (передавання) науково-технічної документації №12/01-01 від 12.01.2016, №16/04-01 від 16.04.2015 (а.с. 122-123, 196-198 т. 4).

На підтвердження виконання вказаних договорів позивачем надано видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 168-250 т. 3, а.с. 1-106 т. 4); на підтвердження оплати - банківські виписки (а.с. 106-167 т. 3), а на підтвердження обліку - оборотно-сальдові відомості (а.с. 47-60, 129-159 т. 1, а.с. 104-105 т. 3); на підтвердження формування податкового кредиту з ПДВ - податкові накладні, зареєстровані у встановленому порядку (а.с. 61-128 т. 1).

Крім того, повноваження осіб, які отримали товар від ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» позивачем під час апеляційного розгляду справи надано копію журналу реєстрації довіреностей ТОВ «Комфорт-Еко» за 2015 рік, яким підтверджено видачу довіреності на Думанського І.П. Крім того, повноваження Омельчук В.П., чиї підписи наявні у певних актах та накладних, підтверджено копією наказу та протоколу №30 від 30 березня 2011 року про призначення директором ТОВ «Комфорт-Еко».

На підтвердження зберігання товару ТОВ «Комфорт-Еко» надано договір оренди приміщення, укладений 01.12.2015 з МПП «Вперед», за умовами якого позивач отримав у тимчасове платне користування виробничо-офісні приміщення, що знаходяться на 1-му поверсі приміщення центральної частини майстерні площею 500 м.кв. з кран-балкою в/п 3т і офісно-побутові приміщення площею 133 м.кв., які знаходяться на 2-му поверсі східної частини майстерні за адресою: м. Рівне, вул. Поліщука, 1а. Мета оренди - для виробництва електромеханічної та водоочисної продукції складування її та іншої продукції необхідної для виробництва і ведення офісної роботи. Позивачем також надані рахунки та помісячні акти надання послуг та докази оплати (а.с. 238-249 т. 2, а.с. 1-103 т. 3).

Слід зазначити, що у всіх видаткових накладних, актах приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ2в), довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) наведено інформацію про учасників відповідної господарської операції, тобто вказано найменування, коди, місцезнаходження юридичних осіб - учасників відповідних господарських операцій тощо, а самі первинні документи підписані від імені таких юридичних осіб (містять особистий підпис відповідальних осіб) та засвідчені відтисками їх печаток.

Також матеріалами справи підтверджено факт здійснення оплати позивачем отриманих послуг та робіт, а також оплати за придбані товари. Ця обставина відповідачем не оспорюється.

Підтвердженням поставки товарів є наявність належними чином оформлених товарно-транспортних накладних.

Згідно з підпунктом 11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, визначено, що основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи автомобіля.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи контролюючого органу щодо непідтвердження позивачем факту транспортування товарів у зв'язку з невідповідністю товарно-транспортних накладних нормам чинного законодавства, оскільки, як встановив суд апеляційної інстанції, зазначені документи містять основні відомості, необхідні для ідентифікації господарської операції, зокрема відомості про вантаж, марку та номер автомобіля, вантажовідправника та вантажоодержувача, пункти навантаження, розвантаження товарів, тощо.

Складання товарно-транспортних накладних з певними недоліками є порушенням правил ведення бухгалтерського обліку, разом з тим не свідчить про недійсність зазначених документів, які в сукупності з іншими первинним документами підтверджують факт реального здійснення господарських операцій.

У даному випадку товаро-транспорті накладні містять необхідну інформацію щодо перевезення товару , зокрема дані про перевізника - Приватна фірма «Фіалка», водія - ОСОБА_5, автомобіль - ГАЗ НОМЕР_1.

При цьому на підтвердження існування у ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» складського приміщення, звідки здійснювалася поставка, суду подано копію договору позички від 16 лютого 2015 року, згідно якого ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» орендувало приміщення (склад) за адресою: м. Рівне, вул. Курчатова, 36 а.

Крім цього, підтверджено, що основним видом діяльності ТОВ «Комфорт-Еко» від якого воно отримує прибуток є будівництво очисних споруд, побутових та стічних вод, реалізація комплектуючих виробів.

На підтвердження використання придбаних у ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» товарів, робіт і послуг і власній господарській діяльності ТОВ «Комфорт-Еко» надано договори, попередні калькуляції, видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ2в), де позивач виступає продавцем або виконавцем робіт, а також відповідні докази обліку (а.с. 160-250 т. 1, а.с. 1-237 т. 2).

При цьому, покупці товарів (послуг, робіт) ТОВ «Екосвіт», ТОВ «Захід метал», ТОВ «Рівненергоальянс», ДП «Роял Фрут Гарден Іст», Овруцький щебеневий завод Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту, Сторожнецька міська рада Сторожинецького району Чернівецької області підтвердили отримання від позивача придбаних товарів, робіт, послуг, що вказано у листах зазначених суб'єктів господарської діяльності, надісланих на запит ТОВ «Комфорт-Еко» і копії яких приєднані до матеріалів справи позивачем.

Також довідкою Державної фінансової інспекції в Рівненській області №17-24-08/190 від 27 липня 2016 року складеної за результатами зустрічної звірки щодо документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ТОВ «Комфорт-Еко» та ТОВ «Універсалбуд», ПП «Вестінвестбуд» і ТОВ «АР-Буд» за період з 1 січня 2013 року по 13 липня 2016 року підтверджено реалізацію придбаних товарів у ТОВ «Комфорт-Еко» в ході здійснення робіт по реконструкції очисних споруд в с.м.т. Летичів Хмельницької області та будівництві очисних споруд в с.м.т. Білогір'я Хмельницької області.

Також підтверджено реалізацію отриманого позивачем товару (робіт, послуг) довідкою Управління західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області №13-17-05-08/157 від 20 жовтня 2017 року за результатами зустрічної звірки щодо документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ТОВ «Комфорт-Еко» та Департаментом з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА за період з 1 травня 2014 року по 30 вересня 2017 року, довідкою Управління західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області №13-17-04-08/29 від 16 березня 2017 року зустрічної звірки ТОВ «Комфорт-Еко» та Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, ДП «Тернопільське управління механізації», ТОВ «Авакс Проф» за період з 1 січня 2013 року по 1 січня 2017 року, копії яких були приєднані до матеріалів справи позивачем.

Слід зазначити, що доводи апелянта про те, що у ТОВ «ТРЕЙДЗАХІД» відсутні трудові ресурси суд також відхиляє, так як згідно акту перевірки на цьому підприємстві працювали у різні періоди від 2 до 7 осіб.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що надані позивачем первинні документи відповідають домовленостям сторін, зафіксованим у договорах і за своїм змістом засвідчують факти передачі від постачальників до покупця - позивача у справі товарів, робіт, послуг, тобто свідчать про здійснення конкретних господарських операцій.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів, а також про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагента та злагодженості дій між ними.

Щодо посилання відповідача на податкову інформацію, наявну в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також на податкову інформацію, надану іншими контролюючими органами, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також враховуючи умови укладеного договору та специфіку придбаних товарів та послуг у контрагента, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарської операції. Натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 1740/2194/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді І. В. Глушко
В. Я. Макарик
Повний текст постанови складено 05 квітня 2019 року.