Справа № 280/333/19
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року (о 10 год. 00 хв.)Справа № 280/333/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - Шевченківське об'єднане УПФУ м. Запоріжжя, відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №59 від 27.11.2018 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 (п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») з дати звернення за її призначенням - 22 листопада 2018 року.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що 22 листопада 2018 року звернувся до Шевченківського об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, надавши усі необхідні для цього документи, проте відповідачем було прийняте рішення №59 від 27.11.2018 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2. Посилається на приписи п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та вказує, що для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку позивач має 8 років 4 місяці 6 днів стажу за професією, передбаченою Списком №2 та більше 30 років загального стажу. При цьому, на думку позивача, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Ураховуючи вищевикладене, вважає рішення відповідача №59 від 27.11.2018 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а також просить зобов'язати відповідача призначити йому пенсію на пільгових за Списком №2 з дати звернення за призначенням.

Ухвалою судді від 28.01.2019 відкрите провадження в адміністративній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначене перше судове засідання на 18 лютого 2019 року.

Відповідач позов не визнав, 14.02.2019 на адресу суду надіслав відзив на адміністративний позов (№ 6185), у якому, зокрема, пояснює, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, насамперед, наявність професії чи посади в зазначених списках, підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць, порядок проведення якої затверджений постановою КМУ від 01.08.1992 №442 та виконання робіт в умовах, передбачених відповідним Списком протягом повного робочого дня. Вказує, що в трудовій книжці позивача та додатково наданих документах зазначено лише посади, на які позивача було зараховано, переведено або звільнено з посиланням на накази, але не зазначено характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи, не підтверджується зайнятість на роботах із шкідливими умовами праці повний робочий день. Таким чином, вважає, що оскільки трудова книжка позивача не містить вичерпної інформації про характер роботи, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, то відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, керівництво підприємства повинне надати уточнюючу довідку, в якій зазначити всю необхідну інформацію для призначення пенсії. На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити.

Крім того, від представника відповідача надійшло клопотання від 14.02.2019 №2848/09.1 про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ «Запорізький абразивний комбінат». В обґрунтування зазначеного клопотання зазначає, що підставою для звернення позивача до суду слугували, у тому числі, дії ПАТ Запорізький абразивний комбінат» щодо не видачі довідки, уточнюючої особливий характер виконуваних робіт. Враховуючи характер спірних правовідносин, у випадку задоволення позовних вимог ПАТ Запорізький абразивний комбінат» повинно буде відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгової пенсії.

Суд, розглянувши заяву представника відповідача про залучення ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» до участі у справі у якості третьої особи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред'явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі (ч.4 ст.49 КАС України).

За приписами ч.5 ст.49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов'язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Так, суд зазначає, що відшкодування ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_1 до вирішення спору є передчасним.

Дослідивши матеріали справи та беручі до уваги, що результати її розгляду не можуть вплинути на права, інтереси та обов'язки ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», суд вважає безпідставним залучення його як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював на ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» (довідка про перейменування підприємства міститься у матеріалах справи), що підтверджено записами в його трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 04.05.1979, у т.ч. за наступними посадами:

- 02.11.1989 (запис № 03) прийнятий в цех виробництва шліфкурки майстром механіком;

- з 03.05.1991 (запис № 04) переведений слюсарем-ремонтником апаратного обладнання 6 розряду в тому ж цеху;

- 29.04.1991 (запис №05) цех перейменований на цех виробництва шліфувальної шкурки на синтетичних смолах;

- 31.05.1993 (запис №06) звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

- з 29.05.1996 (запис №15) прийнятий в цех плавки електрокорунда нормального слюсарем-ремонтником ділянки плавки по 5 розряду;

- 01.10.1996 (запис №16) присвоєний 6 розряд слюсаря-ремонтника ділянки плавки у тому ж цеху;

- з 20.03.2000 по 10.04.2000 (запис №17 та №18) працював в цеху виробництва мікропорошків електрокорунда і карбіду кремнію слюсарем-ремонтником 6 розряду;

- з 01.06.2011 по 22.06.2011 (запис №25 та 26) переведений в цех плавки електрокорунда нормального слюсарем-ремонтником ділянки плавки 6 розряду;

- з 29.11.2012 (запис №28) призначений майстром по ремонту механічної ділянки плавки електрокорунда нормального цеха плавки електрокорунда нормального;

- 27.04.2015 (запис №29) пенсійне забезпечення по Списку №2 не підтверджено.

Крім того, відповідними записами у трудовій книжці НОМЕР_2 від 04.05.1979 підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (записи №25, 28, 31, 31, 32, 33).

Інформація щодо простоїв та особистих відпусток без оплати у позивача за період з 1991 року по 27.04.2015 підтверджується довідкою № 9/3081 від 06.11.2018, виданою ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат»

У листопаді 2018 року позивач звернувся до Шевченківського об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя із заявою із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надавши до неї трудову книжку (оригінал і копію), копію паспорту та ідентифікаційного коду, копію диплома про навчання, копію військового квитка, довідку ПАТ «Запорізький абразивний комбінат№ №9/3081 від 06.11.2018 про кількість простоїв і особових відпусток без збереження заробітної плати, копія наказів про результати атестації робочих місць ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» №466 від 14.11.1994, №305-к(а) від 18.08.2000 та №152 від 21.06.2011, дані персоніфікованого обліку.

Рішенням Шевченківського об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя № 59 від 27.11.2018 позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за Списком № 2, у зв'язку з недостатністю пільгового стажу, оскільки наявність пільгового стажу на ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» повинно бути підтверджено уточнюючою довідкою.

Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зокрема, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року .

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п'ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

За приписами п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Порядком застосування списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 встановлено, що підтвердження результатами атестації робочих місць періодів роботи до 21.08.1992 року не потребується.

Таким чином, суд вважає, що позивачу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за період з 03.05.1991 по 21.08.1991 не потребується підтвердження результатами атестації робочих місць, оскільки він працював на посадах, віднесених до Списку 2 до 21.08.1992.

Для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992 та як наслідок можливості їх віднесення до пільгового стажу, особою також мають бути надані документи, які б підтверджували проведення атестації робочих місць.

Як вбачається з трудової книжки позивача, з 03.05.1991 по 31.05.1993 позивач слюсарем-ремонтником апаратного обладнання 6 розряду в на цеху виробництва шліфувальної шкурки на синтетичних смолах; у подальшому, з 29.05.1996 по 20.03.2000 - перебував на посаді слюсаря-ремонтника ділянки плавки в цех плавки електрокорунда нормального (містяться записи про право позивача на пільгове забезпечення по Списку №2 Розділ XIV, п. 8а, поз 2150800а-18559); а в період з 01.06.2011 по 22.06.2011 переведений в цех плавки електрокорунда нормального слюсарем-ремонтником ділянки плавки (містяться записи про право позивача на пільгове забезпечення по Списку №2 Розділ XIV, п. 8, поз 14.8а); з 29.11.2012 призначений майстром по ремонту механічної ділянки плавки електрокорунда нормального цеха плавки електрокорунда нормального (містяться записи про право позивача на пільгове забезпечення по Списку №2 Розділ XIV, п. 8, поз 14.8б); а 27.04.2015 (запис №29) пенсійне забезпечення по Списку №2 не підтверджено.

Первинна атестація робочого місця позивача проводилась у 1994 році (наказ №466 від 14.11.1994), а в подальшому атестація проводилась у 2000 році (наказ №305-К(А) від 18.08.2000) та в 2011 році (наказ №152 від 21.06.2011).

Також, як вбачається з наявного в матеріалах справи наказу Концерну «Запоріжабразив» «Про результати атестації робочих місць по умовам праці Запорізького абразивного комбінату для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» посади слюсарів-ремонтників (апаратного обладнання, ділянок плавки) визначена за Списком №2.

Поряд з вказаним, відповідно до наказу ВАТ «Запорізький абразивний комбінат» від 21.06.2000 №305-К(А) «Про результати атестації робочих місць по умовам праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» посаду слюсарів-ремонтників ділянок плавки визначено за Списком №2.

При цьому, на переконання пенсійного органу, вказані документи не можуть належним чином підтверджувати пільговий стаж роботи за Списком №2, оскільки позивачем не була надана уточнююча довідка з підприємства, яка б визначала всі складові, які б підтверджували можливість віднесення стажу роботи Позивача до пільгового.

Однак, суд зазначає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Вказана позиція кореспондується з позицією Верховного суду України, відображеній в постанові від 10.03.2015 .

В свою чергу, суд зазначає, що уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників мають надаватись пенсійному органу у випадку відсутності в трудовій книжці відповідних записів, які б визначали право на пенсію на пільгових умовах.

В даному випадку, як було встановлено судом, трудова книжка позивача включає в себе відповідні записи, які встановлюють роботу позивача на посаді передбаченої Списком №2 та обґрунтованість віднесення якої підтверджено відповідними наказами про атестацію робочого місця.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що перебування позивача на посадах передбачених Списком №2 у спірні періоди підтверджується належним чином, що свідчить про необхідність врахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу роботи.

Отже, зібраними по справі доказами підтверджено, що стаж роботи позивача на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, складає більше половини від 12 років 6 місяців стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, отже він має право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, заперечуючи проти позову, Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували відсутність пільгового стажу у позивача за невраховані ним місяці.

Відповідачем не представлено також доказів правомірності відмови у призначенні пенсії та доказів повного і обґрунтованого розгляду звернення позивача за призначенням пенсії.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя.

Керуючись ст. ст. 9, 242-246, 250, 255, 295, 297, 382 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенко-Карого, буд. 25-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя №59 від 27.11.2018 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 (п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») з дати звернення за її призначенням - 22 листопада 2018 року.

Присудити на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак