Справа № 606/2952/18
Суддя: Марціцка І. Б.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/2952/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Марціцкої І.Б.

при секретарі судового засідання Пасько І.Б.

сторони в судове засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспетора роти №3 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта Чорногуз А.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до про скасування постанови серії ВР № 173458 від 06.11.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 132-1 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 06 листопада 2018 року інспектором поліції винесена постанова серії ВР № 173458 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Зокрема, в постанові вказано, що позивач 06 листопада 2018 року о 16 год. 20 хв. на А/Д М-12 Стрий-Знам"янка 360 км. керуючи т.з. МАN TGA номерний знак НОМЕР_1 призначений для перевезення небезпечних вантажів, допустив порушення спеціальних правил перевезення небезпечних вантажів, а саме: на поверхні автоцистерни були залишки небезпечного вантажу, товаротранспортна накладна невірно заповнена, інформаційні таблиці закріплені з порушенням вимог. В постанові ЗАЗНАЧЕНО, що ОСОБА_1 порушив п.22.5 ПДР п.п. 4.5.8,9.2, 12, 13.2 Правил Дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Позивач з даною постановою не згідний, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами. На вказаній ділянці дороги дійсно керував транспортним засобом, однак правил дорожнього руху та правил перевезення небезпечних вантажів не порушував.

У судове засідання позивач не з'явився, хоча про час та місце був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, а також просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового засідання були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили. Відзив на позов не подано.

Судом встановлено, що 06 листопада 2018 року інспетором роти №3 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта Чорногуз А.І. винесена постанова серії ВР № 173458 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 06 листопада 2018 року о 16 год. 20 хв. на А/Д М-12 Стрий-Знам"янка 360 км. керуючи т.з. МАN TGA номерний знак НОМЕР_1 призначений для перевезення небезпечних вантажів, допустив порушення спеціальних правил перевезення небезпечних вантажів, а саме: на поверхні автоцистерни були залишки небезпечного вантажу, товаротранспортна накладна невірно заповнена, інформаційні таблиці закріплені з порушенням вимог. В постанові вказано, що ОСОБА_1 порушив п.22.5 ПДР п.п. 4.5.8,9.2, 12, 13.2 Правил Дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 132-1 КУпАП встановлено відповідальність, у тому числі, за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Вказана норма є банкетною і відсилає до нормативно-правових актів, які можуть містити положення що встановлюють правила перевезення небезпечних вантажів.

Відповідно до п.22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів.

В оскаржуваній постанові, яка винесена 06.11.2018 року відповідач посилається на п.п. 4.5.8, 9.2, 12, 13.2 Привали Дорожнього перевезення небезпечних вантажів, однак вказаний нормативно - правовий акт втратив чинність 05.10.2018 року. Одночасно з втратою чинності вказаних правил набрав чинності Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 04.08.2018 року № 565, яким затверджено Правила перевезення небезпечних вантажів.

Таким чином, при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 інспектор поліції керувався приписами нормативно - правового акта, який втратив чинність.

Крім того, зазначивши в постанові, що товаротранспортна накладна невірно заповнена, інспектором не вказано, що саме невірно заповнено, які відомості внесено невірно, чи яких реквізитів не має у накладній. Також в постанові не зазначено, порушення яких вимог допустив водій прикріпивши на автоцистерні інформаційні таблиці.

Відтак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили факт порушення ОСОБА_1 ст. 132-1 КУпАП.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом суду не надав.

В силу вимог ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак в судове засідання не з'явився, відзиву не подав, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представив. Відтак, суд розцінює вказані дії відповідача як визнання позову.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду відзив та будь-яких належним та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Сама по собі постанова, без інших належних та допустимих доказів, не підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, приймаючи до уваги неподання відповідачем відзиву на позов, що кваліфікується, як визнання ним позиву, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.11.2018 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду поважними та поновити пропущений з поважних причин строк звернення до адміністративного суду.

Позов ОСОБА_1 до інспетора роти №3 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта Чорногуз А.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 173456 від 06.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Теребовлянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Марціцка