Справа № 2140/1635/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1635/18
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Херсон» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення від 29.12.2017 року № 511870/38967639 та зобов'язання вчинити певні дії,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ТОВ «Центр Херсон» звернулось з адміністративним позовом до ДФС України про скасування рішення від 29.12.2017 року № 511870/38967639 та зобов'язання вчинити певні дії

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до приписів п. 201.10. ст. 201 ПК України ТОВ «Центр Херсон» було складено податкову накладну № 272 від 22.11.2017 року та направлено 11.12.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції №1 від 11.12.2017 р. податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено. На виконання п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України ТОВ «Центр Херсон» було направлено на адресу ДФС повідомлення від 22 грудня 2017 року №2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, зокрема, копії договору купівлі-продажу № 341 від 31.10.2017 року, платіжних доручень № 392 від 30.10.2017 року, № 434 від 15.11.2017, № 016/320665 від 23.11.2017 року, довіреність № 30 від 15.11.2017 року, видаткової накладної № 757 від 22.11.2017 р., підсумкової накладної АТ «РЕНО Україна» № 171117/00000055 від 17.11.2017 року та пояснення. Було надало усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній № 272 від 22.11.2017 року.

Проте, рішенням комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за № 511870/38967639 від 29.12.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 272 від 29.12.2017 р.

Вважаючи рішення про відмову у реєстрації ПН необґрунтованим як нормативно, так і документально, позивач просив суд: скасувати рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 29.12.2017 р. № 511870/38967639; зобов'язати ДФС України зареєструвати податкову накладну № 272 від 22.11. 2017 р.; зобов'язати ДФС України подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним судовим рішенням; стягнути на користь позивача з відповідача судовий збір.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що згідно видаткової накладної № 757 від 22.11.2017 року ТОВ «Центр Херсон» поставило ТОВ «Смарт-М Солюшинз» автомобіль загальною вартістю 556 400,00 грн. згідно договору № 341 від 31.10.2017.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної зупинена. Підставами для зупинення стало те, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації в ЄРПН, затверджених наказом Міністерством Фінансів України від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання системи моніторингу критеріїв ознак ризиків виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 0703. Позивачу було запропоновано надати пояснення та копії підтверджуючих документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН відповідно до п. «в» пп. 201.16.1 п. 201 ст. 201 Кодексу, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567.

Державною фіскальною службою було прийнято рішення комісії ДФС України від 29.12.2017 №511870/38967639 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.12.2017 № 272 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року позов задоволено, скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України від 29.12.2017 року № 511870/38967639 про відмову в реєстрації податкової накладної № 272 від 22.11.2017 року в ЄРПН, зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 272 від 22.11.2017 року.

На зазначене рішення ДФС України подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні адміністративного позовних вимог ТОВ «Центр Херсон».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

31.10.2017 року між ТОВ «Центр Херсон» та ТОВ «Смарт-М Солюшнз» укладено договір купівлі-продажу № 341, згідно якого Продавець зобов'язується продати та передати, а Покупець зобов'язується купити, прийняти та оплатити транспортний засіб.

На підставі вказаного договору ТОВ «Центр Херсон» було складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) податкову накладну № 272 від 22.11.2017 року.

Вказана податкова накладна доставлена до Державної фіскальної служби України, документ прийнято, реєстрацію зупинено, що підтверджено квитанцією від 11.12.2017 року.

Підставами для зупинення реєстрації податкової накладної № 272 від 22.11.2017 року відповідачем зазначені виявлені помилки: відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПК/РК зупинена, ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступені ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 8703. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацій ПН/РК.

ТОВ «Центр Херсон» направлено на адресу ДФС повідомлення від 22 грудня 2017 року № 2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, а саме: копії договору купівлі-продажу № 341 від 31.10.2017 року, платіжних доручень № 392 від 30.10.2017 року, № 434 від 15.11.2017, № 016/320665 від 23.11.2017 року, довіреність № 30 від 15.11.2017 року, видаткової накладної № 757 від 22.11.2017 року, підсумкової накладної АТ «РЕНО Україна» № 171117/00000055 від 17.11.2017 року та пояснення.

29.12.2017 року комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення № 511870/38967639 про відмову у реєстрації податкової накладної від 22.11.2017 року № 272.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні положення відображені у пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно до вимог пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Колегією суддів встановлено, що ТОВ «Центр Херсон» була надіслана квитанція від 11.12.2017 року. Зі змісту цієї квитанцій по податковій накладній вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Мінфіну від 13.06.2017 №567.

Проте, на порушення вимог пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України відповідачем не зазначено у квитанції конкретного та чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної. У квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567. Однак, положеннями пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України передбачена необхідність зазначення контролюючим органом конкретного виду критерію.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 містить визначення двох різних критеріїв: моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними п.п. 215.3.1 та 215.3.2 п. 215.3 ст. 215 Розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Тобто, відповідач був зобов'язаний у квитанції від 11.12.2017 року чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567.

Колегія суддів наголошує, що визначення контролюючим органом у такій квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі № 567 «Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Таким чином, можливість надання платником податків документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Апелянтом у квитанції по податковій накладній від 22.11.2017 року № 272 вказано про те, що виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД, та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України. При цьому конкретного переліку документів не зазначено.

В порядку, визначеному п.п. 201.16.2 п. 201.6 ст. 201 ПК України, позивачем були надані до контролюючого органу копії документів та пояснення про проведення господарських операцій між ТОВ «Центр Херсон» і ТОВ «Смарт-М Солюшнз», а також податкову накладну № 272 від 11.12.2017 року.

29.12.2017 року комісія Державної фіскальної служби України прийняла рішення № 511870/38967639 про відмову в реєстрації податкової накладної № 272 від 22.11.2017 року.

Колегія суддів враховує, що рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної не містить конкретної інформації стосовно причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Абзацом 2 постанови КМУ «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017 року визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Тобто, рішення комісії ДФС має містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, проте оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.