Справа № 520/964/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

02 квітня 2019 р. № 520/964/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

представника позивача - Полухіна А.Р.,

представника відповідача - Філь М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕГАПЛАСТ" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

В С Т А Н О В И В :

Державна екологічна інспекція у Харківській області звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТОВ "ВЕГАПЛАСТ" у вигляді зупинення роботи джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: фрезерувального станку АLUMA PRESSTA EISELE, свердлильного станку МURAT, свердлильного станку, лінії зварювально-зачисної АLUMA; станок Sturtz, станок для порізки армуючого профіля; розкроювального станку МURAT, пили для порізки профілю АLUMA PRESSTA EISELE, 2-х головочної пили для різки ПВХ GLA 403, автоматичної пили для штапика ТС-292, двуголовочного зварювального станку КС-258, автоматичного станку для зачистки вугілля, автоматичного станку для фрезерування 3-х водовідвідних каналів FТ-386, зварювального посту обладнаного зварювальним апаратом, місця зарядки акумуляторів (використовуються у навантажувачі) до отримання ТОВ "ВЕГАПЛАСТ" відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на зазначені джерела шляхом опломбування (опечатування) вказаного Державною екологічною інспекцією у Харківській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що під час проведення перевірки відповідача встановлено порушення ст.ст.10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", а саме відсутні: дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. З метою усунення порушень виявлених під час здійснення позапланової перевірки, Держекоінспекцією винесено припис від 21.01.2019 року № 01/03-13. Також за наслідками проведеної перевірки позивачем було складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.01.2019 року №000050 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.01.2019 року №03-14-13, якою технічного директора ТОВ "ВЕГАПЛАСТ" ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 78, ст. 82, ст. 82-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 867,00 грн. На думку позивача, порушення вимог законодавства, до теперішнього часу продовжують створювати загрозу життю та здоров'ю людей, а отже адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 05.02.2019 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження, а також призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що у позовних вимогах позивачем вказаний список станків загальною кількістю 14 штук, проте із зазначеного переліку відповідачем використовуються на підставі договору позички №2 від 01.01.2017 року тільки 5 станків, а саме: 2-х головочної пили для різки ПВХ GLA 403, автоматичної пили для штапика ТС-292, двуголовочного зварювального станку КС-258, автоматичного станку для зачистки вугілля, автоматичного станку для фрезерування 3-х водовідвідних каналів FТ-386. Водночас, до інших станків відповідач не має жодного відношення. Також представником відповідача вказано, що вказані п'ять станків відповідач використовував до 25.01.2019 та на даний час вони відповідачем не використовуються. Також представником відповідача вказано, що перевіряючими не вказано, які саме норми порушено, які викиди здійснюються підприємством та чи перевищують такі викиди граничнодопустимі величини, не визначено до якої групи віднесено об'єкти вибросу речовин. Отже, на думку відповідача, в акті не доведено факту викиду забруднюючих речовин. З огляду на вказане представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Також представником позивача подано до суду відповідь на відзив.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Харківській області від 10.01.2019 року № 06/01-04 та направлення, Державною екологічною інспекцією у Харківській області проведено планову перевірку додержання суб'єктом господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕГАПЛАСТ" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якої складено акт № 06/01-04/03-17 від 21.01.2019 року.

Актом перевірки встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕГАПЛАСТ" здійснює викиди забруднюючих речовин від наступних джерел утворення: фрезерувального станку АLUMA PRESSTA EISELE, свердлильного станку МURAT, свердлильного станку, лінії зварювально-зачисної АLUMA; станок Sturtz, станок для порізки армуючого профіля; розкроювального станку МURAT, пили для порізки профілю АLUMA PRESSTA EISELE, 2-х головочної пили для різки ПВХ GLA 403, автоматичної пили для штапика ТС-292, двуголовочного зварювального станку КС-258, автоматичного станку для зачистки вугілля, автоматичного станку для фрезерування 3-х водовідвідних каналів FТ-386, зварювального посту обладнаного зварювальним апаратом, місця зарядки акумуляторів (використовуються у навантажувачі) без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

З метою усунення порушень, виявлених під час здійснення планової перевірки, Держекоінспекцією винесено припис від 21.01.2019 року № 01/03-13, пунктом 1 якого зобов'язано відповідача: отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від наступних джерел утворення викидів, які знаходяться на балансі та (або) у використанні ТОВ «ВЕГАПЛАСТ», а саме: фрезерувального станку АLUMA PRESSTA EISELE, свердлильного станку МURAT, свердлильного станку, лінії зварювально-зачисної АLUMA; станок Sturtz, станок для порізки армуючого профіля; розкроювального станку МURAT, пили для порізки профілю АLUMA PRESSTA EISELE, 2-х головочної пили для різки ПВХ GLA 403, автоматичної пили для штапика ТС-292, двуголовочного зварювального станку КС-258, автоматичного станку для зачистки вугілля, автоматичного станку для фрезерування 3-х водовідвідних каналів FТ-386, зварювального посту обладнаного зварювальним апаратом, місця зарядки акумуляторів (використовуються у навантажувачі) за адресою: 61102, АДРЕСА_1.

Також, як встановлено судовим розглядом справи за наслідками проведеної перевірки посадовими особами позивача складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.01.2019 року №000050 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.01.2019 року №03-14-13, якою технічного директора ТОВ "ВЕГАПЛАСТ" ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 78, ст. 82, ст. 82-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 867,00 грн.

Суд зазначає, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із положеннями ч.4 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виключно законами встановлюються, зокрема, повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Згідно з ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, правовий статус якої визначено у Положенні, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 №312, Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, зокрема, природоохоронного законодавства.

Як передбачено положеннями ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями

Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи. її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб'єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Так, за визначенням ст.1 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" джерело викиду - об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Згідно із положеннями ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2001 р. №1598 затверджено Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, до кола яких віднесено найбільш поширені забруднюючі речовини: оксиди азоту, бенз(а)пірен, діоксид та інші сполуки сірки, оксид вуглецю, озон, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок (мікрочастинки та волокна), свинець та його сполуки, формальдегід; небезпечні забруднюючі речовини: метали та їх сполуки, органічні аміни, леткі органічні сполуки, стійкі органічні сполуки, хлор, бром та їх сполуки, фтор та його сполуки, ціаніди, фреони, арсен та його сполуки.

При цьому, суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 14 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин, для яких не встановлено відповідних нормативів екологічної безпеки, допускаються у виняткових випадках лише з дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а до другої або третьої групи, - обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Як встановлено судом зі змісту акту перевірки відповідачем використовуються фрезерувальний станок АLUMA PRESSTA EISELE, свердлильний станок МURAT, свердлильний станок, лінії зварювально-зачисної АLUMA; станок Sturtz, станок для порізки армуючого профіля; розкроювальний станок МURAT, пили для порізки профілю АLUMA PRESSTA EISELE, 2-х головочної пили для різки ПВХ GLA 403, автоматична пила для штапика ТС-292, двуголовочний зварювальний станок КС-258, автоматичний станок для зачистки вугілля, автоматичний станок для фрезерування 3-х водовідвідних каналів FТ-386, зварювальний пост обладнаного зварювальним апаратом, місця зарядки акумуляторів (використовуються у навантажувачі) без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин.

Представником відповідача у наданому до суду відзиві на позов вказано, що відповідачем не використовувались та не використовуються фрезерувальний станок АLUMA PRESSTA EISELE, свердлильний станок МURAT, свердлильний станок, лінії зварювально-зачисної АLUMA; станок Sturtz, станок для порізки армуючого профіля; розкроювальний станок МURAT, пили для порізки профілю АLUMA PRESSTA EISELE, зварювальний пост обладнаний зварювальним апаратом, місця зарядки акумуляторів (використовуються у навантажувачі), на підтвердження чого до суду надано довідку підприємства №6 від 19.02.2019 року (а.с.43).

Також представником відповідача вказано, що зазначене обладнання належить ОСОБА_4 на праві власності та знаходиться у нежитловій будівлі літ. М-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та також належить зазначеній особі, проте відповідно до умов договору позички № 1 від 01.01.2017 р. вказане обладнання не є предметом позички, а тому користування даним обладнанням відповідачу не дозволяється.

На підтвердження вказаних обставин представником відповідача до суду надано копії договору позички № 1 від 01.01.2017 року про передачу приміщення у користування, акту приймання-передачі від 01.01.2017 року, додаткової угоди №1 від 01.01.2018 до договору позички №1 від 01.01.2017, додаткової угоди №2 від 02.01.2018 до договору позички №1 від 01.01.2017, листа ОСОБА_4 №01/01 від 0101.2017 року, а також копії оборотно-сальдових відомостей по рахунку 104 за період 01.01.2017 - 21.02.2019 рік.

З огляду на вищевказані докази суд погоджується із доводами представника відповідача стосовно не належності підприємству відповідача та не здійснення станом на момент проведення перевірки користування вказаним обладнанням, що викладено позивачем у дев'яти позиціях станків, з огляду на що позовні вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача, що стосуються 2-х головочної пили для різки ПВХ GLA 403, автоматичної пили для штапика ТС-292, двуголовочного зварювального станку КС-258, автоматичного станку для зачистки вугілля, автоматичного станку для фрезерування 3-х водовідвідних каналів FТ-386 суд зазначає наступне.

Представником відповідача у наданому до суду відзиві на позов вказано, що відповідачем вказане обладнання використовувалось на підставі договору позички, проте на даний час не використовуються та відповідачем розірвано договір позички, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

На підтвердження вказаних обставин до суду надано копії договору позички № 2 від 01.01.2017 року із актом приймання - передачі від 01.01.2017 року, додаткової угоди № 1 від 25.01.2019 р. до договору позички № 2 від 01.01.2017 року про дострокове розірвання договору, довідки № 7 від 19.02.2019 року, виданої головним бухгалтером ТОВ «ВЕГАПЛАСТ», із зазначенням про користування підприємством п'ятьма станками, оборотно-сальдові відомість по рахунку 104 за період 01.01.2017 - 21.02.2019 рік, на підтвердження відсутності на балансі підприємства станків.

При цьому, судовим розглядом справи встановлено, що зазначене обладнання знаходиться у нежитловому приміщенні загальною площею 1311,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 на праві власності, і передано у користування ТОВ «ВЕГАПЛАСТ» на підставі договору позички № 1 від 01.01.2017 р.

Водночас, як повідомлено представником відповідача під час розгляду справи підприємством було достроково розірвано договір позички № 2 від 01.01.2017 року, відповідно до якого передано у позичку обладнання, однак не було розірвано договору позички № 1 від 01.01.2017 року, відповідно до якого передано у позичку нежитлове приміщення.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідачем не надано до суду доказів не використання та не здійснення діяльності із обладнанням, що отримано за договором позички № 2 від 01.01.2017 року.

Стосовно доводів представника відповідача про не надання доказів проведення вимірювання параметрів викидів та концентрацій забруднюючих речовин від джерел викиду ТОВ "Вегапласт", акту відбору проб викидів стаціонарних джерел суд зазначає наступне.

Положеннями діючого законодавства з питань захисту атмосферного повітря не визначено виключного переліку джерел утворення викидів.

При цьому, приписами ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено ознаки забруднення атмосферного повітря (як зміна складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища), а також забруднюючої речовини (як речовини хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища), що у поєднанні з викладеним у цій же статті визначенням джерела викидів, дає підстави для висновку про те, що як джерело викиду може бути кваліфікована будь-яка річ, існування (функціонування) якої не відкидає беззаперечно зміну стану атмосферного повітря внаслідок надходження фізично та хімічно непритаманних повітрю речовин.

Також положеннями п.18, п.1.9, п.1.13 Інструкції про зміст та порядок складання звіту про проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.02.1995 року №7, саме суб'єкта господарювання обтяжено обов'язком довести той факт, що будь-який пристрій, обладнання, устаткування, інша аналогічна річ, тощо або не є джерелом викидів, або не вимагає одержання відповідного дозволу на експлуатацію з інших причин.

З врахуванням вищенаведеного, суд зазначає, що доводи представника відповідача стосовно не надання доказів проведення вимірювання параметрів викидів та концентрацій забруднюючих речовин від джерел викиду ТОВ "Вегапласт", акту відбору проб викидів стаціонарних джерел не можуть вважатися обґрунтованими та належними.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Водночас, суд зазначає, що представником відповідача до суду не надано жодного доказу на підтвердження вчинення реальних дій з метою усунення встановлених перевіркою порушень, які зазначені в приписі від 27.04.2018 року №123/02-09 та створюють реальну загрозу здоров'ю та життю людей.

Також, матеріали справи не містять та до суду не надано жодних інших доказів, які б підтверджували наміри відповідача отримати відповідні дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а відтак рішення суб`єкта владних повноважень у формі припису від 21.01.2019 року №01/03-13 в цій частині залишилося без виконання.

Крім того, суд звертає увагу на те, що припис про усунення порушень від 21.01.2019 року №01/03-13 відповідачем не оскаржено, тобто на час розгляду справи він є чинним.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Згідно з ч.5 ст.4 вказаного Закону виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Таким чином, зважаючи на те, що станом на момент розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕГАПЛАСТ" не усунуто порушень, виявлених Держекоінспекцією, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, в частині отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стосовно 2-х головочної пили для різки ПВХ GLA 403, автоматичної пили для штапика ТС-292, двуголовочного зварювального станку КС-258, автоматичного станку для зачистки вугілля, автоматичного станку для фрезерування 3-х водовідвідних каналів FТ-386 суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Згідно положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державною екологічною інспекцією у Харківській області (61022, м. Харків, м-н Свободи 5, Держпром, 1 під., 2 пов.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕГАПЛАСТ" (61102, Харківська обл., м. Харків, вул. Достоєвського, буд. 3) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТОВ «ВЕГАПЛАСТ» у вигляді зупинення роботи джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: 2-х головочної пили для різки ПВХ GLA 403, автоматичної пили для штапика ТС-292, двуголовочного зварювального станку КС-258, автоматичного станку для зачистки вугілля, автоматичного станку для фрезерування 3-х водовідвідних каналів FТ-386 до отримання ТОВ «ВЕГАПЛАСТ» відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на зазначені джерела шляхом опломбування (опечатування) вказаного Державною екологічною інспекцією у Харківській області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 08 квітня 2019 року.

Суддя Мельников Р.В.