Справа № 560/3472/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3472/18

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

02 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Франовської К.С. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року (рішення ухвалено суддею Петриковичем А.І. у м.Хмельницький, повний текст судового рішення складено 26 грудня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.07.2018 №, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошовою зобов'язання з податків та зборів, у тому числі військового збору в сумі 858 грн. 93 коп, з них 511,38 грн. за податковими зобов'язаннями та 347,55 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.07.2018 №, винесене відносно фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , яким щодо неї застосовано штрафні фінансові санкції в сумі 510 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, щодо сплати податковими агентами податків з доходів платника податку у вигляді заробітної плати;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відносно фізичної особи підприємця ОСОБА_2 від 11.07.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків га зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 10306 грн. 98 коп., з якої 6136,56 грн. за податковими зобов'язаннями та 4170,42 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- визнати протиправним та скасувати рішення № від 11.07.2018 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно нарахованого єдиного внеску про застосування штрафних санкції в розмірі 3750,12 грн;

- визнати протиправною та скасувати вимогу від 11.07.2018 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 7500,24 грн;-

- визнати протиправним та скасувати повідомлення рішення від 03.05.2018 № на суму штрафу 978 грн та № на суму штрафних санкцій 10000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач здійснює підприємницьку діяльність та має найманого працівника ОСОБА_3. Всі оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені на підставі акту перевірки, яким відповідачем зафіксовано факт прийняття на роботу працівника ОСОБА_4 без укладення трудового чи цивільно- правового договору. Вказує, що ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем та здійснює самостійно господарську діяльність винаймаючи частину приміщення позивача. Вказана особа не є найманим працівником фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 Також зазначає, що перевіркою, проведеною управлінням Держпраці у Хмельницькій області після повідомлення відповідачем про виявлені факти не підтверджено факту використання позивачем неоформленого працівника та щодо позивача не було застосовано штрафних санкцій. Крім цього, вважає незаконним притягненням її до відповідальності за наслідками фактичної перевірки, адже перевірка проведена за участю ФОП ОСОБА_4, яка використовує частину приміщення разом з позивачем. Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення вважає протиправними і просить їх скасувати.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково.

Суд першої інстанції визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 11.07.2018 за №, №, №, рішення від 11.07.2018 за №, та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2018 №Ф-.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 стягнуто судові витрати в розмірі 476,59 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та приписів процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивачем порушено вимоги податкового та іншого законодавства. Вказує, що ОСОБА_4 офіційно не оформлена як найманий працівник у ФОП ОСОБА_2, проте з липня 2017 отримує від останньої мінімальну заробітну плату. Таким чином, позивачем не сплачено до бюджету єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Також, встановлено недотримання позивачем встановленого порядку заповнення податкової звітності форми 1-ДФ.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судами встановлено, що Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області проведено перевірку господарської одиниці магазину "Золотий дукат", що належить суб'єкту господарювання ОСОБА_2, за результатами якої складено Акт фактичної перевірки від 19.04.2018 №0130/22/01/14/НОМЕР_2. Згідно з Актом від 19.04.2018 в ході перевірки встановлено факти здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на окремі види алкогольних напоїв, та порушення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: відсутність підтверджуючих документів на товарно-матеріальні цінності, які перебувають в реалізації на загальну суму 489,00 гривень (арк. спр. 84-87).

На підставі Акту від 19.04.2018 Відповідачем винесено:

- податкове повідомлення-рішення форми "С" від 03.05.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 10000,00 грн, за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (арк. спр. 82);

- податкове повідомлення-рішення форми "С" від 03.05.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 978,00 грн, за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (арк. спр. 83).

Також, Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, за результатами якої складено Акт від 26.06.2018 № 1165/22-01-13-07/НОМЕР_2 про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання укладання трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати: податку на доходи фізичних осіб, військового збору до бюджету, правильності нарахування та сплати соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 за період з 01.07.2017 по 30.04.2018 (далі - Акт від 26.06.2018) (арк. спр. 64-77).

На підставі Акту від 26.06.2018 Відповідачем винесено:

- податкове повідомлення-рішення форми "Д" від 26.06.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору на 858,93 грн (арк. спр. 59);

- податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 11.07.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510,00 грн, за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (арк. спр. 60);

- податкове повідомлення-рішення форми "Д" від 11.07.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на 10306,98 грн (арк. спр. 61).

Крім цього, відповідачем винесено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2018 №Ф-, якою виставлено вимогу про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 7500,24 гривень (арк. спр. 63).

Також, на підставі Акту від 26.06.2018 відповідачем прийнято Рішення № від 11.07.2018 про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафні санкції в розмірі 3750,12 грн (арк. спр. 62).

Не погоджуючись з вказаними рішеннями ГУ ДФС у Хмельницькій області позивач звернулась з позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 11.07.2018 року №, №, №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11.07.2018 № та вимога ГУ ДФС у Хмельницькій області від 11.07.2018 №Ф- є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець 23.03.2005, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців станом на 12.12.2018. Позивач здійснює підприємницьку діяльність за такими видами: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (а. с.135-137).

Як слідує з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців станом на 12.12.2018 року ФОП ОСОБА_4 зареєстрована 26.08.2016 року, здійснює підприємницьку діяльність за такими видами: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. 30.07.2018 державна реєстрація припинена за рішенням ФОП (арк. спр.132-134).

Відповідач в Акті від 26.06.2018 стверджує, що з наданого пояснення гр. ОСОБА_4 вбачається, що офіційно в трудових відносинах з ОСОБА_2 вона не перебуває, проте отримує від ОСОБА_2 мінімальну заробітну плату за реалізацію тютюнових виробів та алкогольних напоїв з липня 2017 року. За перевіряємий період з 01.07.2017 року по 30.04.2018 року ФОП ОСОБА_2 не подавала повідомлення до Державної фіскальної служби про прийняття на роботу ОСОБА_4, тобто гр. ОСОБА_4 працювала у період роботи з 01.07.2017 року по 30.04.2018 року без належного оформлення трудових відносин. На підставі цього, Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області зроблено висновок про допущення позивачем порушень, а саме: у зв'язку з не оформленням трудових відносин з громадянкою ОСОБА_4 та неофіційною виплатою їй мінімальної заробітної плати., ФОП ОСОБА_2, за період з 01.07.2017 року по 30.04.2018 року занижено суму утриманого та перерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 6136,56 грн; із загального розміру нарахованого оподатковуваного доходу не утримано та не перераховано в бюджет військовий збір в сумі 511,38 грн; не відображено дохід по «101» ознаці доходу виплаченого (нарахованого) на користь платника податку за ІІІ кв 2017 року в сумі 9600,00 грн, за ІV кв. 2017 року в сумі 9600 грн, за І кв. 2018 року в сумі 11169,00 гривень (а.с. 64-77).

Таким чином, що податковий орган, виключно на підставі письмового пояснення ОСОБА_4 прийшов до висновку про наявність не оформлених трудових відносин ОСОБА_4 з позивачем у період з 01.07.2017 по 30.04.2018 та про виплату мінімальної заробітної плати ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 без сплати до бюджету необхідних платежів, зокрема податку на доходи фізичних осіб та військового збору. При цьому будь-які інші докази щодо наявності трудових відносин між позивачем та ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутні, зокрема відсутні докази щодо виплати позивачем мінімальної заробітної плати ОСОБА_4

В силу приписів пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Підпунктом 168.1.4 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України передбачено, що якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Підпунктом 164.2.1 п.164.2 ст.164 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Приписами п.164.6 ст.164 ПКУ під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов'язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

Пунктом 176.2. ст. 176 ПК України визначено, зокрема, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається; нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу, що управлінням Держпраці у Хмельницькій області за результатами розгляду справи щодо факту допущеного позивачем порушення, передбаченого ч.2 ст. 265 КЗпП України, за наслідками скерування акту перевірки ГУ ДФС від 26.06.2018 року №1165/22-01-13-07/НОМЕР_2 постанова про застосування штрафних санкцій не виносилась через відсутність доказів щодо вини ФОП ОСОБА_2, що слідує з листа управління Держпраці у Хмельницькій області від 20.12.2018 року №6070/18 та від 11.03.2019 року №1154/19 (а.с.229).

Крім того, з акту перевірки неможливо точно встановити період, протягом якого ОСОБА_4 працювала у позивача без оформлення трудових відносин, а також відсутні докази щодо розміру сплаченої їй заробітної плати.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість висновку податкового органу щодо наявності не оформлених трудових відносин між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також щодо виплати позивачем заробітної плати ОСОБА_4 у період з 01.07.2017 по 30.04.2018, відтак, податкові повідомлення-рішення від 11.07.2018 №, № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку податковій вимозі ГУ ДФС у Хмельницькій області від 11.07.2018 №Ф-, якою позивачу нараховано недоїмку по внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 7500,24 грн., та рішенню про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11.07.2018 № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 3750,12 грн., колегія суддів виходить з такого.

Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до абз. 3 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону №2464-VI, розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У відповідності до п.3 ч.11 ст.25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Винесення вимоги ГУ ДФС у Хмельницькій області від 11.07.2018 №Ф- та рішення від 11.07.2018 № , є похідним від факту роботи ОСОБА_4 без оформлення трудових відносин з позивачем, який не підтверджений в суді. Оскільки за результатами розгляду справи судом встановлено протиправність висновку податкового органу щодо виплати позивачем заробітної плати ОСОБА_4, тому наявні підстави для визнання протиправними та скасування вимоги ГУ ДФС у Хмельницькій області від 11.07.2018 №Ф- та рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 11.07.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 11.07.2018 за №, №, №, рішення від 11.07.2018 за № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2018 №Ф-.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 квітня 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Франовська К.С. Шидловський В.Б.