Справа № 1840/2949/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Соколов В.М.

27 березня 2019 р.Справа № 1840/2949/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Бенедик А.П. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОБ'ЄДНАНОЇ ПРОФСПІЛКОВОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ УМВС УКРАЇНИ ВПСП МВС УКРАЇНИ на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОБ'ЄДНАНОЇ ПРОФСПІЛКОВОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ УМВС УКРАЇНИ ВПСП МВС УКРАЇНИ до Головного управління Національної поліції України в Сумській області про зобов'язання вчинити дії, -

В с т а н о в и л а:

31.07.2018 року позивач ОБ'ЄДНАНА ПРОФСПІЛКОВА ОРГАНІЗАЦІЯ УМВС УКРАЇНИ ВПСП МВС УКРАЇНИ (подалі - Профспілка) звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням уточнених позивних вимог /а.с. 113/, просить:

- зобов'язати відповідача Головне управління Національної поліції в Сумській області (подалі - ГУНП в Сумській області) укласти з позивачем договір про щомісячне утримання із заробітної плати працівників ГУНП в Сумській області, які є членами Профспілки, за заявами членські профспілкові внески у розмірі 1 % грошового забезпечення та перерахувати їх на рахунок (АТ «Ощадбанк», рахунок: № 2981, МФО: 337568, Код: 38522831); погоджувати з виборним органом Профспілки проекти наказів щодо встановлення працівникам, які є членами Профспілки, щомісячних премій (позбавлення чи зменшення їх розміру).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 13.03.2018 року він звернувся до відповідача з проханням провести двосторонню зустріч з метою обговорення та укладення угоди в частині преміювання членів Профспілки та перерахування членських внесків.

29.03.2018 року за усної домовленості двостороння зустріч Профспілки та роботодавця не відбулася, тому до канцелярії відповідача надано проект угоди між ГУНП в Сумській області та позивачем на 2018-2022 роки щодо перерахування членських внесків членів Профспілки та погодження проектів наказів в частині встановлення/позбавлення/зменшення розміру премії з проханням внести свої пропозиції з урахуванням всіх норм права, зазначених у проекті угоди.

06.04.2018 року позивачем отримано лист за № 1491/05/12/4-2018, яким повідомляється, що Профспілка має право на укладення колективного договору, колективний договір може укладатися в структурних підрозділах, тому цим листом відповідач просив поінформувати, який структурний підрозділ представляє позивач.

Позивач повторно 25.04.2018 року поінформував про бажання Профспілки укласти з ним угоду лише з двох питань, а саме: в частині преміювання членів Профспілки та перерахування членських внесків, питання колективного договору не піднімалося; надали відповідачеві 2 примірники підписаної Профспілкою угоди для підписання, однин з яких, підписаний, просили повернути Профспілці.

22.06.2018 року відповідачеві Профспілкою направлено лист із заявами членів профспілки: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перерахування на рахунок Профспілки членських внесків через бухгалтерію відповідача, однак відповіді на ці заяви ані у 5-денний, ані у 30-денний термін не отримали.

25.06.2018 року отримали відповідь за № 458/26/01-2018 про те, що для погодження наказів про преміювання необхідно внести зміни до діючого колективного довогору, так як в односторонньому порядку роботодавець не може приймати рішення, тому для підписання такої угоди необхідно внести зміни до колдоговору, так як зміни вносяться за взаємною згодою.

09.07.2018 року від відповідача на адресу ОСОБА_5 надійшов лист за № 4003/12/2/01-2018 за підписами начальника ВПЗ ОСОБА_6 та начальника УКЗ ОСОБА_7, яким повідомлено про розгляд листа з посиланням на ст. 42 Закону «Про профспілки», за якою перерахування членських внесків на рахунок профспілки здійснюється за заявами членів профспілки.

Виходячи з текстів листів роботодавця, відсутність реагування на листи Профспілки від 13.03.2018 року, від 29.03.2018 року, від 22.06.2018 року із заявами членів профспілки про відрахування членських внесків на рахунок Профспілки через бухгалтерію відповідача, відмова приймати від членів Профспілки заяви на перерахування коштів, ненадання відповіді щодо неможливості укладення угоди в частині погодження проектів наказів щодо премій, на думку позивача, є порушення трудових прав членів профспілки, прав Профспілки, тому, позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність з явними ознаками дискримінації.

З посиланням на ст. 1, п. п. 1, 2 ст. 6, п. 2 ст. 7, ч. 11 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 10, 22 Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою КМУ від 29.07.1991 року № 114, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» позивач зазначає, що відповідач мав надати Профспілці відповіді на листи позивача щодо: пропозиції у зручний для відповідача час та дату провести двосторонню зустріч; надходження листа Профспілки із заявами членів профспілки, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про утримання з їх грошового забезпечення впродовж усього періоду проходження служби в Нацполіції членських профспілкових внесків у розмірі 1 % на зазначені реквізити та повідомити Профспілку про прийняте рішення по ним; отримання проекту угоди, потім - підписаної Профспілкою угоди та неможливість, на думку відповідача, її погодити.

Натомість, відповіді на листи Профспілки не розглядалися відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та інших нормативно-правових актів, що регламентують порядок розгляду звернень громадян.

Посилаючись на ст. 2 КЗпП України, ч. 3 ст. 42, ч. 6 ст. 21 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», позивач зазначає, що право на об'єднання в професійні спілки та, зокрема, право на відраховування із заробітної плати членських внесків на користь профспілки, погодження наказів щодо преміювання членів Профспілки безпосередньо відносяться до трудових та соціально-економічних прав особи.

На переконання позивача, в бездіяльності відповідача наявні також і ознаки дискримінації за ознаками належності до певної профспілки та є порушенням ст. 5 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 та від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 позивач вказує, що всі професійні спілки, що діють на підприємстві, в установі, організації, мають право брати участь в укладанні колективного договору, угоди. Поняттям «професійна спілка, що діє на підприємстві, в установі, організації»: охоплюється будь-яка професійна спілка (профспілкова організація), яка відповідно до Конституції України та законів України утворена на підприємстві, в установі, організації на основі вільного вибору її членів з метою захисту їх трудових і соціально-економічних прав та інтересів, незалежно від того, чи є така професійна спілка стороною колективного договору, угоди.

Конвенції і рекомендації Міжнародної Організації Праці, а також Європейська соціальна хартія: Конвенції і рекомендації МОП, а також Європейська соціальна хартія (переглянута) 1996 року, Хартія Співтовариства про головні соціальні права трудящих 1989 року одним з найважливіших принципів колективно-договірного процесу визнають принцип вільних і добровільних колективних переговорів та колективних договорів. Законом не передбачена можливість примусу до проведення переговорів, у тому числі і нав'язування юридичній особі, яка не брала участі в укладенні колдоговору, його умов.

Позивач зазначає, що відсутність факту укладання колективного договору не відноситься до обставин, які вказують на відсутність підстав для розгляду запитів Профспілки, адже позивач, як легалізована профспілкова організація, має всі необхідні правовстановлюючі документи, а тому користується усіма відповідними правами та повноваженнями у взаємовідносинах з роботодавцем. Таким чином, розгляд листі/запитів Профспілки відповідачем повинен був здійснюватися у відповідності до вимог Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Державна влада утримується від будь-якого втручання, що спроможне обмежити або перешкодити його законному здійсненню. Тому відповідач був зобов'язаний підписати угоду з Профспілкою про перерахування щомісяця членських профспілкових внесків на рахунок, наданий профорганізацією, із заробітної плати працівників - членів профспілки в день видачі заробітної плати та погодження проектів наказів щодо преміювання/депреміювання з виборним органом профспілки.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у відзиві на позов зазначає, що позивач не наділений правом виступати від імені трудового колективу ГУНП в Сумській області, оскільки відповідно до статуту Профспілки, її члени не можуть бути поліцейськими та працівниками поліції.

Стверджує, що в ГУНП в Сумській області діє Колективний договір між ГУНП в Сумській області, Сумською обласною профспілковою організацією атестованих працівників органів внутрішніх справ України та Профспілковою організацією УМВС України в Сумській області Професійної спілки працівників державних установ України на 2017 - 2018 рр. (далі - Колективний договір).

Оскільки, відповідно до статуту позивача, членами профспілки є працівники органів, підрозділів, установ і навчальних закладів МВС України, і дана профспілка, відповідно до положень її статуту, не уповноважена на представлення інтересів працівників ГУНП в Сумській області, рішення про відрахування з грошового забезпечення поліцейських на рахунок позивача не прийнято.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року (повний текст рішення складено 05.10.2018 року) у задоволенні адміністративного позову позивачу відмовлено.

Судове рішення вмотивовано висновком про те, що позивач не наділений правом виступати від імені трудового колективу ГУНП в Сумській області, оскільки відповідно до статуту Профспілки, члени цієї профспілкової організації не можуть бути поліцейські та працівники поліції.

Натомість, в ГУНП в Сумській області діє Колективний договір, яким визначено, що преміювання працівників здійснюється згідно з вимогами Положення про преміювання поліцейських, державних службовців та цивільного персоналу поліції ГУНП в Сумській області за погодженням з відповідним профспілковим органом; проекти наказів щодо встановлення працівникам щомісячних премій (або їх позбавлення) обов'язково погоджуються з профспілковими організаціями; положення цього Договору діють безпосередньо і поширюються на всіх працівників структурних підрозділів апарату і відокремлених підрозділів (відділів, відділень, стройових підрозділів тощо) незалежно від членства в профспілці.

Відповідно до Положення про преміювання поліцейських ГУНП в Сумській області (наказ ГУНП в Сумській області від 28.06.2018 року № 845), преміювання поліцейських ГУНП в Сумській області здійснюється кожного місяця на підставі наказу начальника ГУНП в Сумській області, який охоплює поліцейських усіх структурних та територіальних підрозділів.

Відповідно до умов Колективного договору наказ про преміювання поліцейських погоджується із обласними профспілками - підписантами Колективного договору.

Оскільки, відповідно до статуту Профспілки, її членами є працівники органів, підрозділів, установ і навчальних закладів МВС України, і дана профспілка, відповідно до положень її статуту, не уповноваження на представлення інтересів працівників ГУНП в Сумській області, рішення про відрахування з грошового забезпечення поліцейських на рахунок позивача не прийнято.

Крім того, здійснивши аналіз положень ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», суд першої інстанції зазначив, що законодавець пов'язує обов'язок роботодавця здійснювати утримання із заробітної плати профспілкових внесків із наявністю окремої угоди з відповідною профспілковою організацією та визначився, що вимоги позивача про зобов'язання ГУНП в Сумській області щомісячно утримувати із заробітної плати працівників, які є членами Профспілки за заявами членські профспілкові внески у розмірі 1 % грошового забезпечення та перераховувати на рахунок Профспілки є передчасними до укладення відповідної угоди.

Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, в апеляційній скарзі позивач просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог Профспілки.

Окрім аргументів, наведених позивачем в апеляційній скарзі, скаржник стверджує, що судове рішення не відповідає вимогам ст. ст. 2, 242 КАС України, оскільки відображає дослівний текст відзиву відповідача на позов; у матеріалах справи достатньо доказів порушень відповідачем, яким суд не надав оцінки (особливо в частині відсутності у визначений законодавством термін відповідей на листи профспілки, нереагування на звернення голови профспілки); наявність ознаки дискримінації за ознаками належності до конкретної профспілки; судом не враховані наведені у позові рішення Конституційного Суду України, Конвенції і рекомендації Міжнародної Організації Праці, а також Європейської соціальної хартії, Загальної декларації прав людини; судом першої інстанції не взято до уваги уточнені позовні вимоги, які подавалися до судового розгляду; судове рішення обмежено лише тим, що у відповідача вже є укладений колективний договір, хоча Профспілка не збиралася виступати від імені всього трудового колективу відповідача чи укладати колективний договір; суд своїм рішенням обмежив право працівників ГУНП в Сумській області на вільний вибір профспілки, яку вони обрали для захисту своїх трудових прав; судом не досліджено проект запропонованої профспілкою угоди та не обґрунтовано неможливості погодження її тексту відповідачем.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, покладених в обґрунтування її вимог, відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Профспілки, та залишити оскаржуване позивачем судове рішення без змін.

Обґрунтовуючи відзив на апеляційну скаргу, відповідач фактично зазначає аналогічні доводи, наведені ним у відзиві на позов.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. ст. ч. 2 ст. 308, 317 КАС України - скасуванню, з огляду на наступне.

Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються Кодексом законів про працю України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Працівники мають право, зокрема, на об'єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку. Первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статутом професійної спілки. (ст. 2, ч. 1, 2 ст. 246 КЗпП України ).

Права професійних спілок, їх об'єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами (ст. 244 КЗпП України).

За змістом статей 1, 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання). Первинна організація профспілки - добровільне об'єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі. Професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Судом встановлено, що 14.12.2012 року до (тоді) Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис 1 011819 про державну реєстрацію ОБ'ЄДНАНОЇ ПРОФСПІЛКОВОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ УМВС УКРАЇНИ ВПСП МВС УКРАЇНИ (а.с. 19).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КЗпП України, якщо на підприємстві створено кілька первинних профспілкових організацій, вони повинні на засадах пропорційного представництва (згідно з кількістю членів кожної первинної профспілкової організації) утворити об'єднаний представницький орган для укладення колективного договору. Аналогічна норма міститься у ч. 3 ст. 246 КЗпП України, відповідно до якої, якщо на підприємстві діє декілька первинних профспілкових організацій, представництво колективних інтересів працівників підприємства щодо укладення колективного договору здійснюється об'єднаний представницьким органом у порядку, визначеному ч. 2 ст. 12 КЗпП України.

У 2017 році між ГУ НП в Сумській області, Сумською обласною профспілковою організацією атестованих працівників органів внутрішніх справ України та Профспілковою організацією УМВС України в Сумській області Професійної спілки працівників державних установ України укладений Колективний договір на 2017-2018 роки.

Як убачається з наказу ГУ НП в Сумській обпасти від 02.1' 1.2016 року (а.с. 59) в розробці Колективного договору між ГУ НП в Сумській області та профспілковими організаціями працівників ГУ НП Сумської області ОБ'ЄДНАНА ПРОФСПІЛКОВА ОРГАНІЗАЦІЯ УМВС УКРАЇНИ ВПСП МВС УКРАЇНИ участі не приймала, хоча члени означеної організації працюють в ГУ НП в Сумській області (а.с. 26-28).КРАЇНИ (а.с. 19).

ОБ'ЄДНАНА ПРОФСПІЛКОВА ОРГАНІЗАЦІЯ УМВС УКРАЇНИ ВПСП МВС УКРАЇНИ ВПСП МВС УКРАЇНИ у 2018 році декілька раз зверталась до відповідача з пропозицією проведення двосторонньої зустрічі з метою налагодження конструктивної співпраці та узгодження проекту угоди між ГУ НП в Сумській області та нею на 2018-2022 роки.

Відсутність позитивної відповіді на означені пропозиції, небажання відповідача йти на соціальний діалог вимусили ОБ'ЄДНАНУ ПРОФСПІЛКОВУ ОРГАНІЗАЦІЮ УМВС УКРАЇНИ ВПСП МВС УКРАЇНИ звернутися до суду з цим позовом.

Правові й організаційні засади функціонування системи заходів з вирішення колективних трудових спорів (конфліктів), здійснення взаємодії сторін соціально-трудових відносин у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів), що виникли між ними врегульовано Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Встановлені цим Законом норми поширюються на найманих працівників та організації, утворені ними відповідно до законодавства для представництва і захисту їх інтересів, і на роботодавців, організації роботодавців та їх об'єднання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; укладення чи зміни колективного договору, угоди; виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; невиконання вимог законодавства про працю.

Сторонами колективного трудового спору на виробничому рівні є наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець (ст. 3 вказаного Закону).

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що сторонами цього спору є профспілкова організація та роботодавець, а спір виник у зв'язку з небажанням, як вважає позивач, роботодавця дотримуватися вимог законодавства щодо забезпечення діяльності професійної спілки з питань, віднесених до її повноважень.

За визначенням, наведеним у п. 2 ч. 1 ст. 1 КАС України публічно-правовий спір, це, зокрема, спір у якому хоча б одна сторона здійснює публічно владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Отже, з огляду на відсутність публічно-правового характеру спірних відносин такий спір не має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування судового рішення з прийняттям нового про закриття провадження у справі, частково задовольняючи тим самим апеляційну скаргу ОБ'ЄДНАНОЇ ПРОФСПІЛКОВОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ УМВС УКРАЇНИ ВПСП МВС УКРАЇНИ.

Колегія суддів роз'яснює позивачу, що відповідно до суб'єктного складу сторін для вирішення спору він не позбавлений можливості звернутися до Господарського суду з урахуванням правил територіальної підсудності.

Питання щодо повернення судового збору має вирішуватися відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОБ'ЄДНАНОЇ ПРОФСПІЛКОВОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ УМВС УКРАЇНИ ВПСП МВС УКРАЇНИ задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОБ'ЄДНАНОЇ ПРОФСПІЛКОВОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ УМВС УКРАЇНИ ВПСП МВС УКРАЇНИ до Головного управління Національної поліції України в Сумській області про зобов'язання вчинити дії, - закрити.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик О.В. Присяжнюк
Постанова у повному обсязі складена і підписана 08 квітня 2019 року