Справа № 160/511/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2019 року Справа № 160/511/19
18.01.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ріги М.М. від 10.01.2019 ВП №57683884 про накладення штрафу.
В обґрунтування позову зазначено, що 10.01.2018 року державним виконавцем винесено постанову №57683884 про накладання штрафу на позивача у розмірі 5100 грн., у зв'язку з невиконанням без поважних причин рішення суду. На час винесення та отримання Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ріги М.М. від 20.11.2018 ВП № 576683884, заявою від 13.11.2018 № 9259-16/04 Постанову про накладання штрафу №ДН 1262/251/АВ/ТД-Ф/578 від 27.09.2018 вже було направлено до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Таким чином, на думку позивача, у Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області була відсутня можливість виконати Постанову державного виконавця в частині виконання рішення суду, а саме: «заборонити Головному управлінню пред'являти до виконання органам державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом, або до інших органів, уповноважених здійснювати виконавчі дії Постанову про накладання штрафу №ДН1262/251/АВ/ТД-Ф/578 від 27.09.2018 до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №160/8192/18». Таким чином, постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 21.01.2019 року прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з відзивом на позовну заяву до суду не звертався.
28.02.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника у письмовому провадженні.
На підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи наявність клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, суд вирішив здійснювати подальший розгляд справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
10.01.2018 року на адресу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області надійшла вимога державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ріги М.М. від 10.01.2019 № 02.1-33/497 щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі №160/8192/18 про забезпечення позову.
Разом із вимогою, було направлено постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ріги М.М. від 10.01.2019 ВП №57683884, якою постановлено за невиконання рішення суду стягнути з боржника -Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області штраф на користь Держави у розмірі 5100 грн.
В обґрунтування накладення штрафу державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ріга М.М. посилається на те, що 20.11.2018 року на підставі заяви стягувана та наданого для примусового виконання виконавчого документа ним було винесено постанову від 20.11.2018 про відкриття виконавчого провадження №57683884, та направлено до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, яку отримано 27.11.2018. Однак всупереч рішення суду по справі № 160/8192/18 та постанови державного виконавця від 20.11.2018 ВП №57683884 Головним управління Держпраці у Дніпропетровській області направлено до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяву та Постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1262/251/АВ/ТД-Ф/578 від 27.09.2018 для примусового виконання.
ГУ Держпраці в Дніпропетровській області, не погодившись з оскаржуваною постановою про накладення штрафу, звернулось до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII).
Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 5 вказаної статті зазначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (частина 6 статті 26 Закону №1404-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Водночас, у частині 4 статті 19 Закону № 1404-VIII передбачено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Тобто, з аналізу вказаних норм права, слід дійти висновку, що у боржника виникає обов'язок щодо невідкладного повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду або про причини невиконання.
Долучені до матеріалів справи докази засвідчили, що у встановлений державним виконавцем строк, ГУ Держпраці в Дніпропетровській області не повідомило державного виконавця ні про добровільне виконання рішення, ні про наявність поважних причин своєчасного невиконання.
Відповідно до частини 2 статті 63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
За приписами статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З приведених норм чинного законодавства вбачається, що державний виконавець за невиконання рішення, зобов'язаний винести постанову про накладення штрафу на боржника лише при умові невиконання ним рішення без поважних причин.
Враховуючи невиконання ГУ Держпраці в Дніпропетровській області рішення в добровільному порядку та неповідомлення про наявність поважних причин його невиконання у визначений строк, 10.01.2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн.
Таким чином, на дату прийняття відповідачем оскаржуваної постанови 10.01.2019 року, ГУ Держпраці в Дніпропетровській області не було повідомлено державного виконавця про причини невиконання рішення.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, приймаючи постанову про накладення штрафу від 10.01.2019 року державний виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви ГУ Держпраці в Дніпропетровській області.
У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко