Справа № 638/18171/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 р.Справа № 638/18171/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Яковенка М.М. , Бегунца А.О. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Микитюка Андрія Івановича на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2019 (повний текст складено 13.02.2019, головуючий суддя І інстанції Семіряд І.В., м.Харків) по справі № 638/18171/18 за позовом ОСОБА_2 до Інспектора першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Микитюка Андрія Івановича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Микитюка Андрія Івановича (далі - відповідач, Інспектор УПП Микитюк А.І.), в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ № 750336 від 23.11.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2019 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2.

Не погодившись із судовим рішенням, Інспектор УПП Микитюк А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову. Доводи апеляційної скарги мотивовано невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, Інспектором УПП Микитюком А.І. щодо позивача складено постанову серії ЕАВ № 750336 від 23.11.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) за те, що 23.11.2018 о 20-43 год. він, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 98 кв/год. в зоні дії знаку «Обмеженян максимальної швидкості 50 км/год», чим порушив п.12.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПДР).

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних доказів порушення позивачем вимог ПДР.

Колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.ст.75-76 КАСУ достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Верховний Суд, як суд касаційної інстанції, в постанові від 07.06.2018 зауважив, що порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. При цьому, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити, серед іншого: опис обставин, установлених під час розгляду справи; дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

В свою чергу, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Також Верховний Суд України вказав, що судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Колегія суддів звертає увагу, що в оскаржуваній постанові серії ЕАВ № 750336 від 23.11.2018 вказано про вчинення позивачем адміністративного правопорушення в цей же день - 23.11.2018. Однак, матеріали справи вказують на те, що відповідний транспортний засіб рухався із перевищенням дозволеної швидкості саме 03.11.2018.

Пунктом 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затверджена наказом 06.11.2015 № 1376 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 передбачено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідач розглядав справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності без безпосередньої участі позивача, а наявні в матеріалах справи докази не підтверджують того факту, що саме позивач керував відповідним транспортним засобом у відповідний день.

При цьому. позивачем надано до матеріалів справи докази його перебування 23.11.2018 в іншій країні, що спростовує можливість вчинення ним адміністративного правопорушення на території України в цей день.

В той же час, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо безпідставного використання відповідачем лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З огляду на вказане та наявні у справі докази, колегія суддів відмічає, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують як вчинення саме позивачем відповідного адміністративного правопорушення, так і те, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності проводився з дотримання норм передбачених ст.268, 280 КУпАП.

Такі невідповідності з боку відповідача, вказують на порушення прав позивача, що вказують на протиправність дій, яка не може створювати та не породжує законних юридичних наслідків у вигляді прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права., а тому підстави для його скасування - відсутні.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Микитюка Андрія Івановича на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2019 по справі № 638/18171/18 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2019 по справі № 638/18171/18. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) М.М. Яковенко А.О. Бегунц