Справа № 388/69/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2019 року м. Дніпросправа № 388/69/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2019 (головуючий суддя Степанов С.В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Долинської міської ради Кіровоградської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Долинської міської ради Кіровоградської області про скасувати постанову від 17.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі. В позові зазначала, що 10.01.2019 року одержала засобами поштового зв'язку зазначену постанову від 17.12.2018 року. Посилається на неправомірне притягнення її до адміністративної відповідальності. Зазначає, що вона не була повідомлена про дату та час засідання адміністративної комісії, яка розглядала справу та прийнята постанову. У позовній заяві позивач також просила поновити строк звернення до суду. Натомість не зазначала причини пропуску 10-ти денного строку звернення до суду.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2019 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду та повернуто позов.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що поважними причинами пропуску строку можуть визнаватися лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Суд першої інстанції зазначає, що позивач оскаржує постанову, яка датована 17.12.2018 року. Постанова отримана 10.01.2019 року, а позовна заява подана до суду 22.01.2019 року. Оскільки строк звернення до суду з позовом по даним категорія справи становить 10 днів, то позивач порушила строк звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду. Зазначає, що позивач 17.12.2018 була відсутня під час розгляду адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності і не була обізнана про наявність такої постанови. Тому вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач мала можливість своєчасно оскаржити постанову. При цьому, після отримання оскаржуваної постанови від

17.12.2018 року, вона звернулась до суду з позовною заявою про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. Про поважність причин пропуску 10-ти денного строку звернення до суду (з моменту отримання копії постанови від 17.12.2018) позивач в апеляційній скарзі не зазначає.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надано, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач оскаржує постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, яка датована 17.12.2018 року. Постанова від 17.12.2018 року отримана позивачем засобами поштового зв'язку 10.01.2019 року, натомість позовна заява подана до суду 22.01.2019 року. Оскільки строк звернення до суду з позовом по даним категорія справи становить 10 днів, то позивач порушила строк звернення до суду. Суд першої інстанції не знайшов перешкод для можливості звернення позивача до суду з позовом у 10-ти денний строк звернення до суду з моменту отримання копії постанови від 17.12.2018 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, КАС України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали про повернення позову, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен громадянин має право звернутися до суду за захистом прав і свобод, якщо ці права чи свободи порушені або порушуються, створено чи створюються перешкоди для їх реалізації, мають місце інші ущемлення прав і свобод.

Позивач вважає, що її права порушені, тому має правові підстави для реалізації свого Конституційного права на захист шляхом звернення до суду.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції, ухвала якого оскаржується в апеляційному порядку зобов'язаний діяти у відповідності до норм процесуального закону (КАС України).

Звертаючись до суду з позовом позивач не зазначає причини пропуску 10-ти денного строку звернення до суду, водночас подає заяву про продовження строку звернення до суду.

Суд першої інстанції, встановивши, що позивачем пропущений 10-ти денний строк звернення до суду не знайшов підстав для задоволення вимоги про продовження строку звернення до суду; дійшов висновку, що позов є неподаним та повернув позов позивачу. При цьому, суд першої інстанції не надав оцінку чи є поважними чи не поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду (а.с. 8).

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов можна вважати неподаним та повернути позивачу, оскільки такі дії суду першої інстанції є передчасними.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції в силу вимог частини 1, 2 статті 123 КАС України мав діяти у інший спосіб, а саме, встановивши, що підстави про поновлення строку звернення до суду, вказані позивачем є неповажними, суд мав залишити позов без руху.

Так, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом 10-ти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже позивача було позбавлено права вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду, оскільки суд, без виконання вимог статті 123 КАС, повернув позов позивачу.

Частина 2 статті 123 КАС України встановлює, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, повернути позов позивачу суд першої інстанції мав підстави тільки в разі виконання вимог статті 123 КАС України (а саме, спочатку залишити позов без руху, і, лише в наслідок оцінки підстав для поновлення строку звернення до суду, та визнання їх неповажними, суд першої інстанції мав підстави повернути позов).

Однак, вимоги статті 123 КАС України виконані судом першої інстанції не були. Матеріали справи не містять ухвали про залишення позову без руху. Зазначене свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального закону.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що позивач, подаючи апеляційну скаргу не зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального закону.

Натомість, діючи в силу ч. 2 статті 308 КАС, а саме, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, встановивши під час розгляду справи порушення норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з врахуванням вимог ч. 1, 2 статті 123 КАС України.

Відповідно до ст. 169 суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 4 ст. 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви без залишення позову без руху для з'ясування наявності чи відсутності підстав для поновлення строку звернення до суду, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з урахуванням частини 1, 2 ст. 123 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2019 - задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2019 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки передбачені ст. 328, 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 02.04.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя Т.С. Прокопчук