Справа № 221/4042/18
Суддя: Чальцева Т. В.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі головуючого судді Чальцевої Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волноваха справу №221/4042/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції ДПП в Донецькій області лейтенанта поліції Реуцького Антона Володимировича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18.06.2018р. о 16.20 год. він керував транспортним засобом Great Wall Haval H6, державний номер НОМЕР_1, та рухався по вул.К.Бабіна у м.Волновасі від магазину «Щедрий кошик» до перехрестя з вул.Українською. Попереду рухався автомобіль поліції. За 5-10 м. до перехрестя на узбіччі знаходиться дорожній знак «Стоп». Автомобіль поліції зупинився на правій смузі руху, зупинився й він. Після зупинки продовжив рух, з'їхав на ліву смугу дороги, включив лівий поворот та зрівнявся з автомобілем поліції. Впевнившись у небезпеці маневру, повернув наліво. Його наздогнав автомобіль поліції та відповідач повідомив, що його було зупинено через невиконання ним вимог знаку «Стоп» на вул.К.Бабіна перед перехрестям з вул.Українською у м.Волноваха Донецької області.

Він намагався пояснити, що виконав вимоги дорожнього знаку та попросив надати докази скоєння ним правопорушення, але відповідач без пояснень склав стосовно нього постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, якою на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно постанови серії БР № 871659, від 18.06.2018 р. о 16.20 год. він, керуючи транспортним засобом Great Wall Haval H6, державний номер НОМЕР_1, на перехресті вул.1 Травня та вул.Українська не виконав вимоги дорожнього знаку 2.12 « Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив розділ 33 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанову вважає необґрунтованою, свою провину не визнає, оскільки відповідачем не було надано доказів вчинення правопорушення, під час зупинки він заперечував проти скоєння ним правопорушення, фактично його було зупинено на перехресті вул.Української та К.Бабічева, відповідачем не було надано йому відео, про яке йдеться мова у постанові, про яке зазначено у протоколі. Вказував, що на перехресті вул.1Травня та вул.Української немає знаку «Проїзд без зупинки».

Вважає, що постанову винесено незаконно, з порушенням вимог законодавства, тому просив її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити.

Ухвалою судді від 27.06.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з'явився, у позові вказав про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.

Відповідно до положень ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст.ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом 21.06.2018 року щодо оскарження постанови від 18.06.2018 р., не порушив передбаченого законом 10-денного строку, встановленого законом для захисту своїх прав в судовому порядку.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 3 батальйону УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Реуцького А.В. серії БР № 871659 від 18.06.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

У постанові вказано, що 18.06.2018 р. о 16.20 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Great Wall Haval H6, державний номер НОМЕР_1, на перехресті вул.1 Травня та вул.Українська не виконав вимоги дорожнього знаку 2.12 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив розділ 33 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним з принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість врахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. У разі відсутності в постанові посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначених ст.251 КУпАП), які, у відповідності до статті 252 цього Кодексу, повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів у подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

З постанови серії БР № 871659 від 18.06.2018р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП вбачається, що до постанови додається відео та два пояснення, які не були надані відповідачем у якості підтвердження вини позивача, про наявність інших доказів вини позивача у постанові не зазначено (а.с.6).

Крім того, статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Як вбачається з висновку Науково-Консультативної Ради при Вищому адміністративному суді України та з рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р. № 5-рп/2015 у справі 1-11/2015, під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.122 КУпАП, положення ст.258 КУпАП не застосовуються. Винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, є неправомірним.

Окрім того, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

У постанові інспектор поліції посилається як на доказ скоєння позивачем правопорушення, на наявність відео та пояснень, яких фактично не було додано до постанови та не надано відповідачем з метою спростування пояснень позивача.

За таких обставин суд вважає, що постанову серії БР № 871659 від 18.06.2018р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП винесено з порушенням вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії поліцейського при складанні постанови відносно позивача є протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП та поніс витрати, пов'язані з наданням йому професійної правничої допомоги, тому підлягає стягненню з відповідача на його користь 500 грн. у рахунок їх відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 241-247, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції ДПП в Донецькій області лейтенанта поліції Реуцького Антона Володимировича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Реуцького Антона Володимировича серії БР № 871659 від 18.06.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції ДПП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати за надання йому професійної правничої допомоги у розмірі 500,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням вимог п. 15.5 Перехідних положень КАС України. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Чальцева