Справа № 824/1044/18-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1044/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 при переведенні на пенсію за віком врахувати середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії за віком за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж, з врахуванням до страхового стажу періоду знаходження ОСОБА_1 на інвалідності з 01 грудня 2008 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислений як середній показник за 2016, 2017 рік;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести розрахунок та виплату пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень) ОСОБА_1 на підставі ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії за віком визначити за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення за основним місцем роботи, відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517, з додаванням до заробітку на основній роботі, з урахуванням пільг наданих частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу та згідно частини 1 статті 24 абзацу 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зарахувати час перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням з 01 грудня 2008 року, до страхового стажу роботи із шкідливими умовами. Розрахунок пенсії провести із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016, 2017 рік із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 04 червня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 04.06.2018 р. звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, з проханням провести перерахунок пенсії із застосуванням середньомісячного фактичного заробітку, що був застосований при розрахунку пенсії по інвалідності відповідно до довідки про заробітну плату від 22.07.2013 р., тобто для обчислення пенсії за віком визначити середньомісячний фактичний заробіток за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. Крім того, позивач просив пенсійний фонд при визначені коефіцієнта стажу включити стаж перебування по інвалідності, у зв'язку із професійним захворюванням та обчислення пенсії провести із збільшенням на 1% середньомісячного заробітку в зоні ЧАЕС за кожен рік роботи понад встановлений стаж 20 років, згідно з ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак, відповідачем повідомлено про переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, з використанням показників середньої заробітної плати за час роботи з 1988 р. з відповідним коефіцієнтом заробітної плати 0,7, заробітна плата за період роботи в ЧАЕС не врахована. Страховий стаж враховано 38 років 8 місяців 13 днів, з урахуванням понаднормового стажу 3 роки. Однак, позивач не погоджується з такими діями пенсійного органу та зазначає, що має право на перерахунок пенсії за віком з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку за 7 днів підряд роботи на території радіоактивного забруднення, відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517. Крім того, позивач стверджує, що як особа, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС та є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, тому має право на пільги щодо обчислення стажу роботи та на пенсію в повному розмірі (без обмежень) із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж, 20 років. Також під час призначення пенсії слід застосовувати показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016, 2017 рік із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області визнало позовні вимоги в частині проведення розрахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із визначенням середнього заробітку для обчислення пенсії за віком визначити за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення з додаванням до заробітку на основній роботі з урахуванням пільг, наданих ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленого як середній показник за 2016, 2017 рік, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 04 червня 2018 року.

Щодо заявлених вимог в частині проведення розрахунку та виплати пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень) відповідач не погоджується та зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону №1058 максимальний розмір пенсії за віком, обчисленої за раніше діючим законодавством не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, що складає 168 гривень. Крім того, відповідач не погоджується із вимогами про зарахування час перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням з 01 грудня 2008 року, до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, оскільки довідки МСЕК з визначенням зв'язку інвалідності з професійним захворюванням не має. Крім того, відповідач вважає безпідставними вимоги про обчислення пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517.

29.10.2018 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 29.11.2018 року.

В підготовчому судовому засіданні 29.11.2018 р. розглянуто та задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи до 10.01.2019 р. для надіслання відповідачем позивачу усіх доказів по справі.

В підготовчому судовому засіданні 10.01.2019 р. відкладено розгляд справи до 11.02.2019 р. у зв'язку із витребуванням у відповідача додаткових доказів по справі.

30.01.2019 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду витребувано від відповідача додаткові докази по справі.

11.02.2019 р. судове засідання знято з розгляду, у зв'язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні. Розгляд справи призначено на 28.02.2019 року.

В підготовчому засіданні 28.02.2019 р. судом закрито підготовче провадження по справі, на підставі заяв позивача та представника відповідача вирішено перейти до розгляду справи по суті спору. За результатами розгляду справи по суті спору позивач підтримав заявлений позов, в той час як представник відповідач заперечував проти його задоволення. Разом із цим, учасники справи подали заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Оцінивши повідомлені учасниками справи обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення і приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 29.02.2008 р., являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та відноситься до категорії №1 учасників ліквідації аварії на Чорнобильскій ЧАЕС. (а.с. 12).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 04.06.2018 р. позивача переведено з 04.06.2018 р. з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та враховуючи норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж визначено в розмірі 38 років 8 місяців 13 днів. (а.с. 61, 62, 66).

До матеріалів справи додано довідку Центральної районної лікарні Сторожинецького району Чернівецької області від 22 липня 2013 р. №517 про заробітну плату отриману в період з 12.05.1986 р. по 18.05.1986 року. (а.с. 26, 60).

Згідно довідки №241 від 19.05.2008 р. Центральної районної лікарні Сторожинецького району Чернівецької області вказано про участь з 12.05.1986 р. по 18.05.1986 р. у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с. 25).

Також матеріали справи містять інформацію про отриману заробітну плату в період з 1988 р. по 2016 рік та копію трудової книжки ОСОБА_1. (а.с. 27, 63-65).

Крім того, в матеріалах справи містить експертний висновок Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії (засідання комісії №11 від 21.12.2006 р.) «по питанню зв'язку захворювань (інвалідності) з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС», в якому вказано про те, що захворювання ОСОБА_1 пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. (а.с. 88).

До матеріалів справи також було додано довідку до акта огляду МСЕК №326678, в якому вказано про встановлення третьої групи інвалідності. Захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. (а.с. 24).

Також, на вимогу суду, відповідачем надано розрахунок проведених пенсійних виплат, із зазначенням складових пенсійних виплат, за період з 19.01.2008 р. по 01.10.2017 р. (а.с. 113-119).

Відповідач визнав позовні вимоги частково, зокрема, щодо: проведення розрахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із визначенням середнього заробітку для обчислення пенсії за віком визначити за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення з додаванням до заробітку на основній роботі з урахуванням пільг, наданих ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленого як середній показник за 2016, 2017 рік, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 04 червня 2018 року.

У зв'язку із вказаним, спірні правовідносини полягають перевірці в частині правомірності дій пенсійного органу щодо відмови врахування при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 в частині: проведення розрахунку та виплату пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень); про зарахування часу перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням з 01 грудня 2008 року, до страхового стажу роботи із шкідливими умовами; про обчислення пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-XII, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. N 1058-IV, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. N 796-XII, постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів трудових пенсій» від 15.04.2003 р. №544, постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 р. №1783.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно з ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017, яким внесено зміни до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 43 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

За приписами ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Зокрема учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Положеннями статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком №1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ч. 1-3 статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У разі обчислення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Таким чином позивач, як особа яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи при призначені пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", має право на пільги встановлені для даної категорії громадян Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як встановлено судом та визнається відповідачем, позивач у період з 12.05.1986 р. по 18.05.1986 р. приймав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого є інвалідом третьої групи, у нього наявний достатній трудовий стаж для призначення пенсії за віком передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, під час судового розгляду справи відповідачем визнано право ОСОБА_1 на розрахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із визначенням середнього заробітку для обчислення пенсії за віком за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення з додаванням до заробітку на основній роботі з урахуванням пільг, наданих ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 рік та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 04 червня 2018 року.

Згідно з ч.4 ст. 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

У зв'язку із вказаним, позовні вимоги у частині, що визнаються відповідачем підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог, в частині проведення позивачу розрахунку та виплати пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень) та про обчислення пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517, суд зазначає наступне.

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що призначення та виплата пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону та залежить від страхового стажу і заробітку особи.

Суд звертає увагу, що до введення в дію Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2004 р., обчислення пенсії проводилось за Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Як було зазначено судом, згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

З огляду на зазначене, враховуючи норми ст. 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який застосовувався до 01.01.2004 р., максимальний розмір пенсії визначений за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004 р., обчислений за раніше діючим законодавством, не може перевищувати трьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів трудових пенсій» від 15.04.2003 р. №544 мінімальний розмір пенсій, передбачений для обчислення трудових пенсій за віком, підвищено до 50 гривень. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 р. №1783 мінімальний розмір пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» підвищено на 12 відсотків (з урахуванням цільової допомоги).

З огляду на зазначене, максимальний розмір пенсії за віком, обчисленої за раніше діючим законодавством, відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не може перевищувати 168 грн (50 грн *3+12%).

Тобто, під час переходу позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, частина розміру пенсії, визначена відповідно до раніше діючого законодавства, згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004 р., а саме виходячи із заробітку, отриманого за роботу в зоні відчуження, не може перевищувати 168 гривень.

Суд наголошує, що вказані норми неконституційними не визнавались, тому повинні виконуватись із застосуванням обмеженням максимального розміру пенсії за віком.

У зв'язку із вказаним, позовні вимоги, в частині обов'язку пенсійного органку провести позивачу розрахунок та виплату пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень) та про обчислення пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання пенсійного органу зарахувати час перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням з 01 грудня 2008 року, до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, суд зазчає наступне.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Тобто, до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах зараховується - «час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві», або ж - «час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним професійним захворюванням».

Як встановлено судом, з 01.12.2008 р. по з 04.06.2018 р. позивач отримував пенсію по інвалідності, у зв'язку з професійним захворюванням, отриманим під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Суд звертає увагу, що згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов'язаних з роботою.

Причинний зв'язок інвалідності внаслідок захворювань, травм, каліцтва, що виникли в результаті дії іонізуючого випромінювання та інших шкідливих факторів під час аварії на Чорнобильській АЕС і інших ядерних об'єктах, проводиться тільки тим громадянам, які мають статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та робіт на інших ядерних об'єктах.

Такий статус, у відповідності з Положенням про систему експертизи по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності, смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України № 194/130 від 12 грудня 1997 р., надають регіональні обласні спеціалізовані лікарсько-консультативні комісії та регіональні міжвідомчі експертні комісії.

Зазначені комісії в своїй роботі керуються «Переліком хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв'язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС», які затверджені наказом Міністерства охорони здоров'я України № 150 від 17.05.1997 року.

Судом встановлено, що згідно з наданим до суду експертним висновком Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії (засідання комісії №11 від 21.12.2006 р.) «по питанню зв'язку захворювань (інвалідності) з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС», в якому вказано про те, що захворювання ОСОБА_1 «гіпертонічна хвороба ІІ ст. кризовий перебіг» пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Суд зазначає, що «гіпертонічна захворювання» включене до Переліку хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв'язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

З вказаних підстав суд вважає безпідставними твердження відповідача щодо обов'язку подання позивачем документів на підтвердження встановлення інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, а також необхідності подання довідки МСЕК про встановлення зв'язку інвалідності з професійним заорюванням.

Таким чином, надані суду докази та аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини, дають суду підстави для висновку про право позивача на зарахування часу перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням з 01 грудня 2008 року, до страхового стажу роботи із шкідливими умовами праці, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання пенсійного органу провести розрахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із визначенням середнього заробітку для обчислення пенсії за віком за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення з додаванням до заробітку на основній роботі з урахуванням пільг, наданих ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 рік та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 04 червня 2018 р., а також зарахування часу перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням з 01 грудня 2008 року, до страхового стажу роботи із шкідливими умовами праці. Що стосується позовних вимог щодо зобов'язання відповідача провести позивачу розрахунок та виплату пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень) та про обчислення пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517, позивачем не доведено обґрунтованість заявленого позову в цій частині.

Частинами 1 та 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку із тим, що позивача звільнено від сплати судового зору, суд не вирішує питання про стягнення судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1, при переведенні на пенсію за віком, врахувати середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії за віком за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж, з врахуванням до страхового стажу періоду знаходження ОСОБА_1 на інвалідності з 01 грудня 2008 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислений як середній показник за 2016, 2017 рік.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком на підставі ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії за віком визначити за 7 днів підряд роботи в травні 1986 року на територіях радіоактивного забруднення за основним місцем роботи, з додаванням до заробітку на основній роботі, з урахуванням пільг наданих частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу та згідно абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зарахувати час перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням з 01 грудня 2008 року, до страхового стажу роботи із шкідливими умовами. Розрахунок пенсії провести із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленого як середній показник за 2016, 2017 рік із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 04 червня 2018 року.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 352,40 грн відповідно до квитанції №65/к3 від 05.12.2018 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1);

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вул. Оренбурзька, 7А, м. Чернівці, 58022, ).

Суддя Т.М. Брезіна