Справа № 802/4046/15-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа №802/4046/15-а

адміністративне провадження №К/9901/13258/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого-судді Кравчука В.М., суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження

справу №802/4046/15-а

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року (суддя Дмитришена Р.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року (колегія у складі суддів Білоуса О.В., Совгири Д. І. Курка О. П. )

у справі № 802/4046/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області,

треті особи: ОСОБА_1, Спілка громадян - співвласників майнових паїв реорганізованого КСП «Хлібороб»,

про визнання дій протиправними та скасування рішення.

І. РУХ СПРАВИ

1. До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування рішення.

2. Судом першої інстанції, за клопотанням представника позивача, було замінено відповідача у справі, а саме державну реєстраційну службу Гайсинського районного управління юстиції на правонаступника - Гайсинське районне управління юстиції.

3. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року, позов задоволено.

4. 30.05.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Третьої особи ОСОБА_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.05.2016 у зазначеній справі було відкрито провадження. Станом на 03.04.2019 відзиву від учасників справи не надходило.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є членом Спілки (об`єднання) громадян - співвласників реорганізованого КСП "Хлібороб", що підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2. Відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 членом вказаної Спілки є третя особа - ОСОБА_1.

7. У матеріалах справи міститься копія статуту Спілки (об`єднання) громадян-співвласників реорганізованого КСП "Хлібороб". Зі змісту даного статуту слідує, що Спілка за своїм правовим статусом є громадською організацією з місцевим статусом, що створена відповідно до законодавства України громадянами України і діє на основі добровільного самоуправління, законності, гласності, рівноправності членів Спілки з метою задоволення і захисту своїх законних спільних економічних інтересів, пов`язаних з розпорядженням спільним майном і передачею в оренду землі, отриманими в результаті реструктуризації КСП "Хлібороб".

8. Згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2, частка майнового паю ОСОБА_2 в КСП "Хлібороб" визначена в розмірі 13,37 відсотків, а ОСОБА_1 в КСП "Хлібороб" визначена в розмірі 11,64 відсотків.

9. Протоколом №1 від 29.04.2015, копія якого міститься в матеріалах справи, збори членів Спілки громадян - співвласників майна реорганізованого КСП "Хлібороб" вирішили задовольнити заяву ОСОБА_1 про виділення майна в натурі та виділити йому в натурі майно, зокрема: млин, господарський двір та тракторну майстерню.

10. При цьому, 29.04.2015 Спілка громадян - співвласників майна реорганізованого КСП "Хлібороб", в особі голови Спілки ОСОБА_4 та співвласника майна реорганізованого КСП "Хлібороб" ОСОБА_1 підписали Акт приймання-передачі нерухомого та рухомого майна. Згідно зазначеного акту, Спілка передала, а Співвласник прийняв майно, зокрема - млин що знаходиться по АДРЕСА_2 господарський двір - що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та тракторна майстерня - що розташована за адресою АДРЕСА_3

11. Також, 29.04.2015 у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 зроблено відмітку, засвідчену підписом голови Спілки громадян-співвласників майна реорганізованого КСП "Хлібороб", про виділення ОСОБА_1 в натурі майна, зокрема, нежитлових будинків - адміністративні будівлі, а саме: млин, тракторна майстерня та господарський двір.

12. З метою державної реєстрації права власності на адміністративні будівлі, ОСОБА_1 звернувся із заявою до Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності). При цьому, відповідно картки прийому заяви № 21407707, ОСОБА_1 разом із заявою подано ряд документів, зокрема, акт приймання-передачі нерухомого та рухомого майна та Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1. У свідоцтві зроблено відмітку, засвідчену підписом голови Спілки громадян-співвласників майна реорганізованого КСП "Хлібороб", про виділення ОСОБА_1 в натурі майно.

13. Розглянувши заяву ОСОБА_1 та документи подані для проведення державної реєстрації прав, 21 травня 2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції, керуючись ч. 2 ст. Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, прийняв рішення №21447321 від 20 травня 2015 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - господарський двір, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1;

- рішення №21446280 від 20 травня 2015 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - млин, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1;

- рішення №21445153 від 20 травня 2015 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - тракторну майстерню, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_1.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

14. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що рішенням Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції проведено державну реєстрацію права власності на адміністративні будівлі, а саме: господарський двір (розташований за адресою АДРЕСА_1), млин (розташований за адресою АДРЕСА_2), тракторну майстерню (розташований за адресою АДРЕСА_3) за фізичною особою ОСОБА_1. Однак, останній вважав, що відповідач не мав законних підстав для здійснення такої реєстрації, а відтак звернувся до суду з вимогою про їх скасування.

15. ОСОБА_1 не погодився із заявленими позовними вимогами, зазначив, що Реєстраційна служба Гайсинського районного управління юстиції правомірно зареєструвала право власності ОСОБА_1 на виділене йому зборами членів Спілки від 29.04.2015 в натурі майно. При реєстрації відповідач керувався п. 9 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень", а також роз`ясненням Державної реєстраційної служби України № 9299/05-15-14 від 06.06.2014. При цьому зазначив, що вказане роз`яснення надано Державною реєстраційною служби України в зв`язку з втратою чинності наказу Міністерства аграрної політики України № 62 від 14.01.2001, яким було затверджено Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, та не прийняттям нового, який би регулював вказані правовідносини. Також в запереченнях зазначено, що позивач посилався на положення нормативно-правових актів, які або не мають відношення до справи (ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", або втратили свою чинність (Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затверджений наказом Міністерства аграрної політики України №62 від 14.01.2001).

16. Крім того, в спростування тверджень позивача про те, що Спілка (об`єднання) громадян-співвласників майна реорганізованого КСП "Хлібороб" не зареєстрована належним чином, а тому її збори не мали права виділяти ОСОБА_1 майно в натурі, в свої письмових заперечення представник третьої особи вказує на те, що з копії статуту Спілки видно, що остання легалізована шляхом повідомлення виконкому Кузьминецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, про що зазначено в п. 2 Статуту.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що виходив з того, що у відповідача не було достатніх правових підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на адміністративні будівлі, а саме: господарський двір, млин та тракторну майстерню за фізичною особою ОСОБА_1, оскільки документи, поданні для такої реєстрації, не містили усіх необхідних реквізитів.

18. Як вбачається з матеріалів справи відмітка про виділення ОСОБА_1 в натурі майна, зроблена в Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1, хоч і засвідчена підписом голови, однак, не скріплена печаткою Спілки (об`єднання) громадян-співвласників реорганізованого КСП "Хлібороб", що, окрім того, не заперечувалось представником позивача та третьої особи під час розгляду справи судом першої інстанції.

19. Отже, державним реєстратором всупереч нормам ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та ст. 19 Конституції України належним чином не перевірено документи, що були подані третьою особою для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20. Третя особа ОСОБА_1 у касаційній скарзі відзначає, що суд першої та апеляційної інстанції неповно дослідив докази, невірно встановив фактичні обставини, що призвело до порушення норм матеріального і процесуального права, зокрема :

А) Спілка громадян співвласників майнових паїв реорганізованого КСП «Хлібороб» не є юридичною особою, відповідно не може виступати стороною у справ, оскільки не має адміністративної процесуальної правоздатності. Ч.2 ст. 53 КАС України не може застосуватись до даної спілки;

Б) має місце неправильне застосування судами ст. 80 ЦК України та ст. 14 Закону України «Про об'єднання громадян» щодо статусу спілки, а саме що спілка є юридичною особою, внаслідок чого обставини справи, які суди визнали встановленими, є недоведеними;

В) позиція судів попередніх інстанцій суперечить нормам Цивільного кодексу України та наказів №№ 315, 16, які регулюють виділення майна в натурі його співвласникам.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд доходить висновку, що фактичною підставою звернення до суду стали протиправні, на думку позивача, рішення Відповідача №21446280 від 20 травня 2015 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - млина та тракторної майстерні за ОСОБА_1..

22. Позивач оскаржує до адміністративного суду дії суб'єкта владних повноважень - державного реєстратора, посилаючись при цьому на недотримання цими суб'єктами встановленого законом порядку проведення такої реєстрації.

23. Однак з підстав позову вбачається, що незаконність, на думку позивача, реєстрації таких змін пов'язана з тим, що реєстрація була здійснена за результатами рішення загальних зборів спілки громадян - співвласників КСП «Хлібороб», які були неправомочними та проводилися без повідомлення членів спілки. Тобто звернення Позивача до суду із цим позовом має на меті захист прав не у сфері публічно-правових відносин, а його майнових прав.

24. Зі змісту позовної заяви вбачається, що всі аргументи позивача стосуються оскарження ним саме рішення зборів спілки, зокрема, про виділення майна в натурі ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 4).

25. За таких обставин Суд вважає, що права, які позивач вважає порушеними, порушені не державною реєстрацією, а діями третіх осіб. Тому без правової оцінки відносин між позивачем та третіми особами спір не може бути вирішено, а майнове право не може бути захищене ефективно.

26. Звернення до суду має на меті захист прав особи від порушень з боку суб'єкта владних повноважень. Звернення до суду не може використовуватися як засіб позбавити іншу особу належних їй прав, навіть не безспірних, без пред'явлення позову саме до такої особи. Судовий захист прав одних осіб не може призводити до порушення прав інших.

27. До компетенції адміністративних судів, на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, належали публічно-правові спори, в яких хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

28. Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

29. Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

30. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

31. Суд вважає помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спір у цій справі є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спірні правовідносини стосуються права учасників справи, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності юридичної особи.

32. За таких обставин Суд вважає, що між позивачем та відповідачем (суб'єктом владних повноважень) немає публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

33. Правом власності, згідно ст. 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

34. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

35. Згідно із ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

36. Таким чином, Суд дійшов висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення в порядку цивільного судочинства

37. Висновки суду узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові від 18.09.2018 у справі №823/218/17.

38. Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

39. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Керуючись ст. 343, 349, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року у справі №802/4046/15-а скасувати.

Провадження у справі № 820/4343/16 закрити.

Повідомити позивачам, що спір може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб