Справа № 520/10841/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 квітня 2019 р.Справа № 520/10841/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про продовження строку на усунення недоліків за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 року по справі № 520/10841/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень.

На зазначене рішення суду Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 зазначена апеляційна скарга була залишена без руху, через несплату судового збору та наданий строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення Головним управлінням ДФС у Харківській області області отримано копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 28.03.2019. Таким чином, останнім днем на усунення недоліків поданої апеляційної скарги (з урахуванням вихідних днів) є 08.04.2019 (з урахуванням вихідних днів).

02.04.2019 Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДФС України у Харківській області) направлено до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків поданої апеляційної скарги. В обґрунтування зазначено, що ГУ ДФС України у Харківській області є бюджетною установою, яка фінансується з Державного бюджету України та на даний час не має можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги по даній справі, оскільки станом на дату виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі № 520/10841/18 у кошторисі на утримання установи відсутні кошти на сплату судового збору відповідно до довідки № 176/20-40-05-29 від 11.03.2019 та довідкою №2346/8/20-40-10-10-05 від 19.03.2019. ГУ ДФС у Харківській області очікує на одержання фінансування витрат на оплату судового збору, з яких і буде сплачено судовий збір у даній справі. На підставі вищевикладеного, просить продовжити строку для усунення недоліків ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 року по справі № 520/10841/18 на інший термін.

Надаючи оцінку поданому клопотанню, слід зазначити наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Дослідивши клопотання з'ясовано, що на підтвердження неможливості сплати судового збору апелянт додав копії довідок ГУ ДФС у Харківській області від 11.03.2019 №176/20-40-05-29, від 19.03.2019 №2346/8/20-40-10-10-05 та лист ГУ ДФС у Харківській області від 06.02.2019 №1093/8/20-40-10-10-05.

Разом з тим, жодних доказів, які б підтверджували відсутність бюджетних асигнувань для сплати судового збору станом на дату подання клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги (02.04.2019), апелянтом не надано.

Отже, доводи заявника щодо неможливості виконати ухвалу суду від 21.03.2019 та необхідності продовжити строк для сплати судового збору не підтверджуються належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Безпідставне продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги на невизначений строк може призвести до затягнення строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у даній справі, та відповідно призведе до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу - заявника апеляційної скарги.

Враховуючи, що право відповідача на апеляційне оскарження рішення було забезпечено, беручи до уваги ненадання доказів на підтвердження відсутності можливості виконати ухвалу суду від 21.03.2019, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.121, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Чалий І.С. Жигилій С.П.