Справа № 500/593/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/593/19

08 квітня 2019 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Баб'юка П.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступає на стороні відповідача: Управління Державної казначейської служби України в місті Тернополі Тернопільської області, про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступає на стороні відповідача: Управління Державної казначейської служби України в місті Тернополі Тернопільської області, у якому просить зобов'язати відповідача сформувати та подати подання про повернення їй суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 2250,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 квітня 2017 року нею було укладено договір купівлі-продажу квартири. Згідно вказаного договору, позивач придбала квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. При цьому позивачем було сплачено у відповідності до статті 49 Закону України "Про нотаріат" збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 2250,30 грн, хоча позивач не є платником даного збору в розумінні пункту дев'ятого статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки придбала житло вперше. Звернувшись до відповідача із вимогою про повернення безпідставно сплаченого збору, позивачу було відмовлено з тих підстав, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а отже відсутні підстави для повернення сплаченого збору.

Ухвалою суду від 13 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У строк, встановлений судом, відповідачем подано відзив на позовну заяву від 21 березня 2019 року, у якому відповідач позов не визнав та повідомив, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Крім того, позивач добровільно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна та об'єднане управління не вчиняло дій, не приймало рішень щодо зобов'язання позивача сплатити збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Також відповідач вказує на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, який, як вважає відповідач, повинен обраховуватись, з 28 квітня 2017 року, з моменту сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні даної справи покладаються на рішення суду. Також надано довідку №67 від 18 березня 2019 року про зарахування коштів в сумі 2250,30 грн до державного бюджету.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

28 квітня 2017 року між позивачем та ПАТ "Компанія з управління активами "Національний резерв" укладено договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі.

Згідно вказаного договору позивач придбала квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 2250,30 грн згідно квитанції №ПН 1954934 від 28 квітня 2017 року.

27 лютого 2019 року позивач звернулась до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із вимогою про повернення сплаченого збору.

Листом Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 04 березня 2019 року № 3524/07 позивача повідомлено, про те, що підстав для повернення вказаного збору немає. Також зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз'яснено, що позивач має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР із змінами та доповненнями.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів слід прийти до висновку, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Так, згідно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 07 березня 2019 року випливають відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на квартиру АДРЕСА_1, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу від 28 квітня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 983.

Відповідно до довідки ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" від 27 лютого 2019 року відповідно до обліку технічної інвентаризації в м. Тернополі право власності на нерухоме майно будинок (квартира) за позивачем станом на 29 грудня 2012 року не зареєстровано.

Відповідно до довідки ТВБВ № 10019/013 Філії - Тернопільського обласного управління "ПАТ "Державний ощадний банк України" № 24/2 від 27 лютого 2019 року, позивач включена до списків на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_3. Житлові чеки не використані.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше чи свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивач дійсно 28 квітня 2017 року вперше придбала житло за договором купівлі-продажу нерухомого майна і при оформленні документів безпідставно сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 2250,30, який підлягає поверненню.

При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідача, стосовно того, що відповідно до чинного законодавства України не існує єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно, що позбавляє можливості перевірити інформацію про те чи вперше особа придбала нерухомість.

Відсутність можливостей в органів Пенсійного фонду України встановити придбання житла конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами, і саме органи Пенсійного фонду України зобов'язані довести, що конкретні особи - придбавають житло не вперше.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Зокрема, пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Отже, враховуючи, що відповідним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов'язкового пенсійного страхування є відповідач, суд зазначає, що саме останній наділений обов'язком щодо формування до органу Казначейства подання про повернення коштів.

Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що перебіг строку звернення до суду у вказаних правовідносинах розпочався 04 березня 2019 року після отримання позивачем відмови в поверненні збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а не з моменту його сплати (28 квітня 2017 року), а тому, звернувшись до суду 07 березня 2019 року, позивачем дотримано встановлений законом шестимісячний строк. Порушення прав позивача відбулось після відмови відповідача повернути сплачену суму збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. Це підтверджується квитанцією №24719 від 07 березня 2019 року, що міститься в матеріалах справи.

Отже, сплачений позивачем судовий збір у сумі 768,40 грн підлягає стягненню на її користь з Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Руська, 17, м. Тернопіль, 46001, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України в місті Тернополі Тернопільської області (місцезнаходження: бульвар Т. Шевченка, 3, м. Тернопіль, 46000, ) про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати подання до Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про повернення ОСОБА_2 сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 2250,30 грн (дві тисячі двісті п'ятдесят гривень тридцять копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_2 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.