Справа № 1.380.2019.000286
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000286
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - Цитульського В.І.

представника відповідача - Синьовського Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Троянда» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання протиправними і скасування наказу, постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Троянда» звернулося з позовом до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, в якому з врахуванням заяви від 05.03.2019 про зменшення позовних вимог просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 27.11.2018 № 31; визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 27.12.2018 №ОМС-ЛВ3378/965/АВ/ТД/ФС, якою на ТОВ «Троянда» накладено штраф у сумі 111 690 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що як вбачається із підстави для призначення інспекційного відвідування листа ГУ ДФС у Львівській області в ньому міститься інформація про «перелік суб'єктів господарювання, які у вересні 2018 року здійснювали донарахування ЄСВ до мінімальної заробітної плати». Оскаржуваний наказ від 27.11.2018 №31р прийнято на підставі інформації від неналежного суб'єкта власних повноважень, такий наказ прийнято поза межами наданих повноважень відповідача, що свідчить про його протиправність. Що стосується спірного наказу то позивач вказує, що в Акті інспекційного відвідування від 30.11.2018 у графі «прізвище, ім'я, по батькові, посада, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта керівника суб'єкта відвідування або уповноваженої особи» вказано дані директора - ОСОБА_3 Цю ж особу визначено для підписання Акту від 30.11.2018. Однак, директор при перевірці була відсутня, їй не пред'являлося жодного документу, не роз'яснювались права та обов'язки та вона не допускала до перевірки. Це підтверджується відмітками в закордонному паспорті ОСОБА_3 про перетин кордону України 25.11.2018 та про перетин кордону Польщі в аеропорту Краків 26.11.18, квитками на літак, візою в Королівство Марокко з 26.11.2018 по 07.12.2018, а також зворотними квитками та відмітками про перетин кордонів. Вважає, що перевірка була проведена незаконно. Висновок Відповідача ґрунтується на виявленні ОСОБА_4 в приміщенні Позивача та поясненнях останньої від 29.11.2018, у яких вказано, що ОСОБА_4 ознайомлюється з можливими умовами праці, з 29.11.2018 пробує себе на посаду прибиральниці на ТзОВ «Троянда». Проте ОСОБА_4 перебувала 29.11.2018 у приміщенні Позивача на підставі цивільно-правовому договору №1, укладеного останньою із ТзОВ «Троянда» 23.11.2018. Відповідно до п.1.2 Договору ОСОБА_4 не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг, у тому числі, використовує власні засоби та матеріали. На підтвердження наведеного, окрім договору, покликається на акт прийому наданих послуг від 10.12.2018, яким зафіксовано факт виконання Договору від 23.11.2018 в повному обсязі, а також видатковий касовий ордер від 12.12.2018, який підтверджує факт сплати за надані послуги. Вважає, що Позивач не допускав порушень трудового законодавства, що свідчить про протиправність оскаржуваних постанови.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та відповіді на відзив, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов, в яких відповідач зазначив, що Головне управління ДФС у Львівської області листом від 29.10.2018 року за № 10952/9/13-01-13-02-11 за критеріями визначеними Порядком було надано відповідний перелік підприємств де зокрема зазначається і позивач. За відсутності конкретизованого розміру донарахування сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та подання таких відомостей в межах Порядку від компетентного органу, вбачається, що підстави проведення перевірки є законні та такими, що передбачені Порядком. Щодо обов'язку на проведення інспекційного відвідування виключно за участі директора підприємства зазначає, що Порядком не встановлюється відсутність керівника підприємства на робочому місці, як підстава за умов якої не можливо здійснити інспекційне відвідування, крім того в даному випадку на робочому місці був заступник директора ТзОВ «Троянда». Вказує, що підпунктом 2 пункту 14 Порядку у об'єкту відвідування є право не допускати до проведення інспекційного відвідування. Відповідач зазначає, що позивач посилається на проведення у такого перевірки ГУ ДФС у Львівської області та відсутності встановлених порушень, проте не надає докази що саме даний працівник підприємства та його документи були об'єктом розгляду під час проведеної перевірки а також інформації, що такою перевіркою досліджувалися такі обставини як даний укладений договір. Також зазначив, що перевірку було проведено з підстав, у спосіб та порядок встановлений законом.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити.

21 січня 2019 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 04.04.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

Заслухавши доводи представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи наступним.

Суд встановив, що директором Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради прийнято наказ від 27.11.2018 №31р згідно з яким інспектору праці сектору моніторингу відділу аналізу та планування управління економіки департаменту економічного розвитку Львівської міської ради Чуханю Василю Богдановичу на підставі листа ГУ ДФС у Львівській області від 29.10.2018 №10952/9/13-01-13-02-11 в термін з 29.11.2018 по 30.11.2018 провести інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці у ТзОВ «Троянда», за адресою: м. Льві, вул. Каховська, 39.

На підставі наказу від 27.11.2018 №31р та листа ГУ ДФС у Львівській області від 29.10.2018 №10952/9/13-01-13-02-11 директором Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради видано направлення без номера та дати на проведення інспекційного відвідування.

У листі ГУ ДФС у Львівській області від 29.10.2018 №10952/9/13-01-13-02-11 вказано про надання Львівській міській раді переліків суб'єктів господарювання, які у вересні 2018 року здійснювали донарахування ЄСВ до мінімальної заробітної плати. Серед таких суб'єктів вказано також ТзОВ «Троянда», код 19159192, кількість осіб - 4.

29.11.2018 інспектором праці сектору моніторингу відділу аналізу та планування управління економіки департаменту економічного розвитку Львівської міської ради Чуханем В.Б. за участі Забирала Олега Володимировича заступника директора департаменту економічного розвитку-начальника управління економіки було проведено позапланову перевірку ТзОВ «Троянда» в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці.

За результатами цієї перевірки інспектором праці складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ОМС-ЛВ3378/965/АВ від 30.11.2018.

За результатами інспекційного відвідування встановлено, що при виконанні функцій прибиральниці знаходилась ОСОБА_4 Остання надала пояснення, що ознайомлюється з умовами праці та пробує себе на посаду прибиральниці. У ході проведення інспекційного відвідування не надано жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про працевлаштування ОСОБА_4 на посаду прибиральниці. Таким чином встановлено порушення вимог ч.1, ч.3 ст. 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України №413 ТзОВ «Трояна», допущено до роботи ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом прізвище вказаної особи вказано відповідачем із помилкою, прізвище вказаної особи «Літава».

У вказаному акті у графі посада, прізвище, ім'я по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків керівника об'єкта відвідування або уповноваженої особи та у графі для підпису вказаних документів вказано дані директора ТзОВ «Троянда» - ОСОБА_3. При цьому відповідачем допущено помилку у по батькові директора, по батькові директора ТзОВ «Троянда» - «ОСОБА_3».

Акт інспекційного відвідування скеровано на адресу ТзОВ «Троянда» згідно з супровідним листом від 03.12.2018.

13.12.2018 позивачем надіслано на адресу відповідача заперечення до акту інспекційного відвідування у якому вказано, що ОСОБА_4 перебувала на території магазину позивача 29.11.2018 на підставі цивільно-правового договору від 23.11.2018.

Оскільки керівник позивача на момент інспекційного відвідування, а саме із 26.11.2018 по 07.12.2018 перебувала за межами території України то такий договір під час перевірки наданий не міг бути.

Також позивач покликався на те, що фактичною перевіркою з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, що проведена ГУ ДФС у Львівській області 03.12.2018 щодо позивача порушень не встановлено.

До заперечень долучено копії цивільно-правового договору, акту наданих послуг, видаткового касового ордеру, паспорта громадянина України для виїзду за кордон із відмітками про перетин кордону, авіа квитків, довідки ГУ ДФС у Львівській області від 03.12.2018.

Директором департаменту економічного розвитку Львівської міської ради надано відповідь на заперечення від 19.12.2018 у якій вказано, що під час інспекційного відвідування не надано інформації та доказів укладення між ТзОВ «Троянда» та ОСОБА_4 цивільно-правового договору.

На підставі висновків акту інспекційного відвідування інспектором праці сектору моніторингу відділу аналізу та планування управління економіки департаменту економічного розвитку Львівської міської ради Чуханем В.Б. прийнято припис від 20.12.2018 про усунення виявлених порушень №ОМС-ЛВ3378/965/АВ/П від 20.12.2018.

Директором департаменту економічного розвитку Львівської міської ради Кулинич І.В. прийнято постанову від 27.12.2018 №ОМС-ЛВ3378/965/АВ/ТД/ФС, якою на Позивача накладено штраф у сумі 111 690 грн. на підставі ч.2 ст.265 КЗпП України. Така постанова ґрунтується на висновках акту від 30.11.2018, при цьому прізвище виявленого працівника вказано «Літава», замість «Літова» як вказана у акті від 30.11.2018 та приписі від 20.12.2018.

Також на підставі висновків акту інспекційного відвідування інспектором праці складено протокол про адміністративне правопорушення відносно директора ТзОВ «Троянда» ОСОБА_3 №ОМС-ЛВ3378/965/АВ/П/ПТ.

Рішенням ГУ Держпраці у Львівській області від 06.02.2019 №1333/1/07-09 припис про усунення виявлених порушень інспектора праці Чуханя В.Б. №ОМС-ЛВ3378/965/АВ/П від 20.12.2018 скасовано.

Підставами скасування вказано надсилання акту інспекційного відвідування позивачу у зв'язку із відмовою від підписання керівника позивача, однак така станом на день проведення контрольного заходу перебувала за межами території України.

Також підставами скасування припису слугувало зазначення в наказі №31 від 27.11.2018 та направленні на перевірку предмету інспекційного відвідування із порушенням вимог п.2 Порядку №295, а також відсутністю підстав для проведення інспекційного відвідування.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення скеровано на розгляду до Залізничного районного суду м. Львова. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 27.02.2019 у справі №462/710/19 провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності директора ТзОВ «Троянда» ОСОБА_3 закрито за ч. 3 ст. 41 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У вказаній постанові встановлено факт, що між ОСОБА_4 та ТзОВ «Троянда» в особі директора ОСОБА_3 23.11.2018 о 18 год 10 хв. укладений цивільно-правовий договір №1, а також факт виконання такого договору на підставі акту прийому наданих послуг від 10.12.2018 та видаткового касового ордеру від 12.12.2018. На підставі цього суддею встановлено, що відомості викладені в акті інспекційного відвідування від 30.11.2018 та протоколі про адміністративне правопорушення від 27.12.2018 не відповідають фактичним обставинам та правовідносин між ТзОВ «Троянда» та ОСОБА_4

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався такими нормами законодавства та встановив такі обставини.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 295 (далі Порядок №295).

Відповідно до п.2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Підстави для проведення інспекційного відвідування передбачені п.5 Порядку №295, серед яких визначено таку підставу як інформація ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; - роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті спірних правовідносин можна дійти висновку, що позапланове інспекційне відвідування суб'єкта господарювання має здійснюватися виключно з підстав, у порядку і спосіб, визначених законом.

Порушення процедури призначення та власне проведення інспекційного відвідування має наслідком неправомірність остаточного акта реагування, прийнятого за наслідками цієї перевірки

(як її результату).

У цій справі суд встановив, що позапланове інспекційне відвідування відповідач провів на підставі листа ГУ ДФС у Львівській області від 29.10.2018 №10952/9/13-01-13-02-11 у якому вказано про надання Львівській міській раді переліків суб'єктів господарювання, які у вересні 2018 року здійснювали донарахування ЄСВ до мінімальної заробітної плати.

У рішенні Головного управління Держпраці у Львівській області від 06.02.2019 №1333/1/07-09 про скасування припису про усунення виявлених порушень інспектора праці Чуханя В.Б. №ОМС-ЛВ3378/965/АВ/П від 20.12.2018 вказано, що такої підстави для проведення інспекційного відвідування, як вказаний лист ГУ ДФС Порядок №295 не передбачає, що є порушенням п.5 Порядку №295.

Вказані обставини були встановлені Головним управлінням Держпраці у Львівській області при прийнятті рішення від 06.02.2019 №1333/1/07-09.

Суд зазначає, що рішення Головного управління Держпраці у Львівській області від 06.02.2019 №1333/1/07-09 на час розгляду справи до суду не оскаржувалося, не було визнано протиправним та не було скасовано.

Між тим, стаття 19 Конституції України зобов'язує Департамент економічного розвитку Львівської міської ради як суб'єкта владних повноважень діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому якщо законодавчі акти не містять такої підстави для проведення заходу як лист ГУ ДФС у Львівській області від 29.10.2018 №10952/9/13-01-13-02-11 у якому вказано про перелік суб'єктів господарювання, які у вересні 2018 року здійснювали донарахування ЄСВ до мінімальної заробітної плати, то проведення на цій підставі позапланової перевірки не може вважатися законним. Відповідач у межах своїх повноважень повинен діяти відповідно до закону і саме через призму цього принципу він мав би приймати спірний наказ щодо перевірки Товариства.

Аналогічний підхід до вирішення подібного спору висловила об'єднана палата Касаційного адміністративного суду у справі № 805/3137/17-а (К/9901/1072/17) та Верховний Суд у справі № 805/420/17-а.

Отже, дії відповідача щодо призначення, відтак і проведення інспекційного відвідування позивача на підставі листа ГУ ДФС були незаконними, що у підсумку дає підстави стверджувати про неправомірність рішень, прийнятих за наслідками цієї перевірки.

На переконання суду викладені порушення є істотними, адже свідчать про безпідставність призначення інспекційного заходу. Такі порушення вказують на протиправність наказу від 27.11.2018 №31р та є достатніми підставами для його скасування та постанови Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 27.12.2018 №ОМС-ЛВ3378/965/АВ/ТД/ФС про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Троянда» штрафу.

Судом також встановлено, що відповідачем не повідомлялось позивача про проведення інспекційного відвідування, як того вимагає абз. 1 п.8 Порядку №295, інспекційне відвідування проведено без участі уповноваженого представника об'єкта відвідування в порушення приписів вказаного Порядку а також ч.11 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Зокрема з акту інспекційного відвідування однозначно вбачається, що відповідачем визначено уповноваженою особою позивача директора ОСОБА_3 Як підтверджено позивачем остання на момент інспекційного відвідування перебувала за межами території України.

При цьому покликання відповідача про те, що інспекційне відвідування було проведене за участі ОСОБА_10 не заслуговують на увагу.

Адже в акті інспекційного відвідування ОСОБА_10 не вказана як уповноважена особа об'єкта відвідування.

Доказів повноважень вказаної особи відповідачем не встановлено, в акті про це не вказано.

Покликання відповідача на 2 абз. п.8 Порядку №295 суд до уваги не бере.

Вказаною нормою передбачено виняток із загального правила щодо обов'язковості повідомляти об'єкт відвідування про проведення інспекційного відвідування. Зокрема інспектору праці надається право не повідомляти об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі про проведення інспекційного відвідування при відвідуванні з питань виявлення неоформлених трудових відноси та за умови, що інспектор праці вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Разом із тим предмет перевірки у даному випадку був ширшим аніж виявлення неоформлених працівників тому абз. 2 п.8 Порядку №295 у даному випадку застосовуватися не може.

Крім того відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що повідомлення могло завдати шкоди інспекційному відвідуванню. Відсутні будь-які рішення чи мотивування інспектора праці з цього питання.

Відтак покликання відповідача на застосування інспектором праці на 2 абз. п.8 Порядку №295 є лише припущенням.

Суд звертає увагу, що за таких обставин позивача позбавлено усіх процедурних прав, наданих об'єкту відвідування передбачених п.14 Порядку №295, зокрема прав: перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; не допускати до проведення інспекційного відвідування; перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов'язки; вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці; отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань.

При цьому інспектору праці надано достатні повноваження для з'ясування питань інспекційного відвідування, зокрема ознайомлюватися з документами, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги, ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення (п.13 Порядку №295).

Відтак інспектор мав можливість з'ясувати та отримати підтверджуючі документи щодо наявності уповноваженого представника позивача.

При чому в силу приписів п.16 Порядку №295 відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням має наслідком складення акт про неможливість проведення інспекційного відвідування.

Суд звертає увагу, що однією із підстав скасування припису від 20.12.2018 ГУ Держпраці у Львівській області вказано безпідставність надсилання акту інспекційного відвідування позивачу у зв'язку із відмовою керівника ОСОБА_3 від підписання акту, тоді коли остання перебувала за межами території України.

З огляду на наведене вбачається допущення інспектором праці істотних порушень законодавства підчас проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони зокрема з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Отже, дотримання цього принципу має суттєве значення для прийняття рішень суб'єктами владних повноважень та їх наслідків.

Важливість дотримання і неухильного виконання процедури безпосередньо пов'язана із забезпеченням права суб'єкта особи, інтересів якої вона стосується, на захист, зокрема надання нею відповідних пояснень з приводу правовідносин, що виникли. Тому, невиконання суб'єктом влади вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність всієї процедури та, як наслідок, прийнятого за її результатами рішення.

Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №826/19452/16.

У Постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 22.08.2018 у справі №812/1283/17 наведено висновок про те, що визнання незаконною документальної позапланової невиїзної перевірки, проведеної відповідачем, є безумовною підставою для визнання незаконним і прийнятого за результатами такої перевірки податкового повідомлення-рішення.

З огляду на безпідставність проведення інспекційного відвідування, а також проведення такого з істотними порушеннями, наявні підстави для скасування постанови від 27.12.2018 №ОМС-ЛВ3378/965/АВ/ТД/ФС.

Крім того, суд бере до уваги постанову Залізничного районного суду м. Львова від 27.02.2018 у справі №462/710/19, якою провадження у справі про притягнення керівника позивача - ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності закрито за відсутністю складу правопорушення.

При цьому адміністративне правопорушення, яке ставилося у вину ОСОБА_11 є тим самим, що й підстава винесення оскаржуваної постанови - допущення 29.11.2018 до роботи на ТзОВ «Троянда» ОСОБА_4 без укладення трудового договору. З огляду на викладене, суд під час судового розгляду не встановив порушення позивачем вимог законодавства про працю.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 6 статті 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи обставини, а також беручи до уваги постанови Залізничного районного суду м. Львова від 27.02.2019 у справі №462/710/19, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності директора ТзОВ «Троянда» ОСОБА_3 закрито за ч.3 ст.41 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позивач не допустив порушень трудового законодавства.

Суд вважає, що відповідач не навів будь-яких обґрунтувань притягнення позивача до відповідальності. І хоча ухвалення відповідного рішення про накладення штрафу перебуває у площині дискреційних повноважень керівника Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, таке рішення повинно бути обґрунтованим і відповідати вимогам закону, а адміністративний суд, своєю чергою, в порядку судового контролю зобов'язаний надати цьому рішенню оцінку, в тому числі в аспекті законності та обґрунтованості.

Зважаючи на відсутність будь-яких належних і допустимих у силу вимог закону доказів вини ТзОВ «Троянда» у скоєнні правопорушеня та зазначені вище обставини, суд констатує, що Департамент економічного розвитку Львівської міської ради, приймаючи спірні рішення, діяв необґрунтовано та з порушенням вимог закону.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно зі ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки, у даній справі оспорюється рішення прийняті відповідачем як суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваних рішень діяв без врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваного наказу та оскаржуваної постанови суб'єкта владних повноважень про накладення штрафу.

Із врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи позивач за подання даного позову сплатив судовий збір у розмірі 5763, 00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Таким чином, у зв'язку із задоволенням позовних вимог позивача, судовий збір у розмірі 3842, 00 грн підлягає стягненню з Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань.

5 березня 2019 року позивач подав заяву про зменшенння позовних вимог, а саме виключив одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про повернення судового збору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що слід повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 1921, 00 грн з Державного бюджету України, у зв'язку із зменшенням позовних вимог, а саме виключення вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 27.11.2018 № 31.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 27.12.2018 №ОМС-ЛВ3378/965/АВ/ТД/ФС про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Троянда" штрафу в розмірі 111 690 грн.

Стягнути з Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1 ) за рахунок його бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Троянда" (79040, м. Львів, вул. Каховська, 39 ).

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Троянда" (79040, м. Львів, вул. Каховська, 39, ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одну) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.04.2019.

Суддя Р.М. Брильовський