Справа № 520/1818/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 р. № 520/1818/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2

представника Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова - Воронкова С.В.

представника Головного управління ДФС України у Харківській області - Зеленохатова І.Е.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС України у Харківській області, Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова, в якому просить суд:

- визнати протиправною діяльність Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області та Слобідського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо невжиття заходів по поверненню ОСОБА_2 помилково зарахованих до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору на загальну суму 6501 грн. 43 коп.;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби України у Харківській області та Слобідське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України подання на повернення помилково утриманих з ОСОБА_2 пенсії та зарахованих до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору на загальну суму 6501 грн. 43 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області та Слобідського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо невжиття заходів по поверненню ОСОБА_2 помилково зарахованих до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору на загальну суму 6501 грн. 43 коп. є протиправними.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року відкрито спрощене позовне провадження.

У судовому засіданні позивач підтримав обставини, викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання прибули, проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Слобожанському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та отримує пенсію за віком з 2009 року та обчислену згідно Закону України «Про державну службу».

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні зазначив, що відповідач по справі в період з лютого 2015 р. по червень 2016 р. включно щомісяця утримував з щомісячної пенсії податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Всього за цей час відповідачем по справі утримано з пенсії податок на доходи фізичних осіб у сумі 5910 грн. 37 коп., та військовий збір у сумі 591 грн. 06 коп., що підтверджується довідкою, виданою відповідачем по справі 30.03.2018 р.

Починаючи з 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено ряд змін до Податкового кодексу України та до Бюджетного кодексу України.

Зокрема, підпунктами 162.1.1, 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України встановлено, що починаючи з 01 січня 2015 року платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як із джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, податковий агент.

Згідно з підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи як сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримувана платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, крім випадку, визначеного підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього Кодексу, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії не підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати.

Оскільки положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсій набрали чинності 01 січня 2015 року і на той момент не визнані такими, що не відповідають Конституції України, то відповідач, здійснюючи відрахування податку на доходи фізичних осіб, військового збору із пенсії позивача, що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, визначених законодавством, зокрема статтями 164, 165 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що 27.02.2018 Конституційним судом України прийнято рішення №1-р/2018 у справі №1-6/2018 за конституційними поданнями 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу І Закону України „Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Рішенням Конституційного суду України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до вказаного рішення Конституційного суду, положення абзацу першого підпункту 164.2.19пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 27.02.2018 року є неправомірними дії щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання позивача, якщо його розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення. Відповідно до ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України", закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Положення абз. 1 пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України втратили чинність саме з 27 лютого 2018 року, про що зазначено у самому рішенні Конституційного суду - «втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення».

Тобто, станом на дату виникнення спірних правовідносин (2015-2016 роки) абз. 1 пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України був чинним, підлягав застосуванню та поширював свою дію на спірні правовідносини.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області та Слобідського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо невжиття заходів по поверненню ОСОБА_2 помилково зарахованих до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору на загальну суму 6501 грн. 43 коп.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС України у Харківській області, Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління ДФС України у Харківській області, Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 08 квітня 2019 року.

Суддя Бідонько А.В.