Справа № 212/1590/19
Суддя: Пустовіт О. Г.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/1590/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіта О.Г. при секретарі судового засідання Мігрін Н.С., розглянувши без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Бунчук Романа Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови від 01.10.2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

22.02 2019 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що інспектора 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Бунчук Романа Юрійовича, 01 жовтня 2018 року на нього накладено адміністративне стягнення по ст. 122 ч. 2 КУпАП в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень. Відповідно до вищезазначеної постанови, він, начебто, 30.08.2018 року, о 09.53 годині, керуючи автомобілем «Тойота» державний номер НОМЕР_1, здійснив поворот ліворуч з вул. Симбірцева на вул. М.Зінчевського при наявності чорних контурних стрілок, які інформують водіїв, про дозволені напрямки руху, чим порушив п. 8.7.3.ж. ПДР України.

Зі складеною постановою він не згоден, заперечив, вказуючи, що правил дорожнього руху не порушував, факти, зазначені у постанові є надуманими та не відповідають дійсності .

Ніяких доказів щодо його винуватості в протоколі та постанові не вказано, показання ймовірних свідків відсутні, фото- або відеофіксації порушення Правил дорожнього руху України йому не надавалось. Крім того при винесенні постанови порушено право подавати докази, давати пояснення, заявляти клопотання, а також користуватись юридичною допомогою, також при накладенні адміністративного стягнення не враховано особу та матеріальний стан позивача.

Крім того, розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності повинен бути відбутися 1 жовтня 2018 року о 10.00. годині за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Миколи Зінчевського (між будинками 4 та 6). Він разом з адвокатом Коваленком Р.А. 01 жовтня 2018 року приблизно в 9.55. годин з'явились у погоджений з відповідачем час на місце для розгляду адміністративної справи. Відповідач на місце розгляду адміністративної справи не з'явився, доказів про прибуття на місце розгляду справи суду не надав. В той же час він надав суду, здійснену ним, відео зйомку, з якої вбачається, що в зазначений час та місце відповідач для розгляду адміністративної справи не з'явився, в зв'язку з чим, він був позбавлений права бути присутнім при розгляді адміністративної справи, був позбавлений права на захист та відповідачем повністю порушені вимоги ст. 279 КУпАП.

Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав відзив в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Бунчук Романа Юрійовича, 01 жовтня 2018 року на нього накладено адміністративне стягнення по ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень. Відповідно до вищезазначеної постанови, він, начебто, 30.08.2018 року, о 09.53 годині, керуючи автомобілем «Тойота» державний номер НОМЕР_1, здійснив поворот ліворуч з вул. Симбірцева на вул. М.Зінчевського при наявності чорних контурних стрілок, які інформують водіїв, про дозволені напрямки руху, чим порушив п. 8.7.3.ж. ПДР України.

При розгляді даної адміністративної справи судом зазначена постанова перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правової адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано , тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Перед прийняттям рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суб`єкт владних повноважень повинен, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення. Натомість, таких доказів постанова не містить. Суб`єктом владних повноважень - відповідачем лейтенантом поліції Бунчук Р. Ю. при винесенні постанови не зазначено чи були запрошені свідки та відповідно відібрані у них письмові пояснення. На підставі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та іншими документами. В порушення вказаних вимог при накладенні стягнення на позивача не було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином та не було доведено причетність позивача до вчиненого правопорушення. Відповідачем суб'єктом владних повноважень не наведено та додано будь-яких доказів, в тому числі пояснення вказаних свідків відсутні.

Під час винесення постанови не дотримано вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасно, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Крім того статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами. Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних засобів та приладів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає: «Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів».

Підтвердження вчинення адміністративного правопорушення є докази.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до процесуального закону, компетентними органами та в установленому порядку. А належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

При цьому, з відеозапису, наданого відповідачем до суду, не видається за можливе встановити, чи дійсно позивачем були порушення правил дорожнього руху, оскільки відеозапис працівником поліції було розпочато лише після вчиненого, на думку відповідача, адміністративного правопорушення. Вказаним відеозаписом зафіксовано лише процедуру притягнення до адміністративної відповідальності позивача, який додано відповідачем як доказ порушення. Однак, даним відеозаписом не зафіксовано фактичного скоєння позивачем порушення Правил дорожнього руху.

Матеріали справи містять наданий відповідачем в якості доказу скоєння позивачем адміністративного правопорушення відеозапис, в результаті дослідження якого суд не погоджується з поясненням відповідача, оскільки на відеозаписі незафіксоване саме момент вчинення правопорушення.

Жодних інших доказів: фото-фіксації моменту вчинення правопорушення водієм транспортного засобу, пояснень свідків чи очевидців, матеріали справи не містять.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Дії суб'єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності при відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували наявність чи відсутність події адміністративного правопорушення і винність особи у його вчиненні, не можуть вважатися правомірними та не кореспондуються із принципом презумпції невинуватості, який закріплений у ст. 62 Конституції України.

При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом із тим, доказування вини особи, яка притягується до юридичної відповідальності є забезпеченням принципу змагальної процедури.

Основним і первинним предметом доказування справ про адміністративні правопорушення є встановлення уповноваженим органом (посадовою особою) наявності сукупності ознак складу адміністративного правопорушення, у тому числі вини особи в учиненому нею діянні, фактів, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

В рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовували правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно до статті 77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин..

Таким чином, суд дійшов висновку, що є підстави для визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Щодо вимоги стосовно визнання дій інспектора 2 роти 2 батальйону патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Бунчук Романа Юрійовича, щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ № 634883 від 01.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень - незаконними, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Згідно з частиною другою статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, відповідач законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, виходячи з вищенаведеного, вимоги щодо визнання незаконними дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 121, 245, 247, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 9, 73-77, 241-246 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Бунчук Романа Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови від 01.10.2018 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ № 634883 від 01.10.2018 року про притягнення мене - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв'язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач - Бунчук Роман Юрійович, інспектор патрульної поліції 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі, вул. Волгоградська, 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Повний текст рішення складено 05 квітня 2019 року та підписано без його проголошення.

Суддя: О. Г. Пустовіт