Справа № 200/679/19-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 р. Справа№200/679/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., секретаря судового засідання Шташаліс О.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від першого відповідача - Терненко С.М. - за дов.;

від другого відповідача - Терненко С.М. - за дов.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф4Ф" (84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд 5)

до першого відповідача: Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8)

до другого відповідача: Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії,114)

про визнання протиправним та скасувати рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф4Ф" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії. Зокрема, позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 947594/40461363 від 09 жовтня 2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 09 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Ф4Ф»;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 7 від 09 листопада 2017 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Ф4Ф».

11 січня 2019 року ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено підготовче засідання на 01 лютого 2019 року, яке відкладено на 26 лютого 2019 року. Того ж дня ухвалою суду закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 19 березня 2019 року та проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позові вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем у квитанції від 14.11.2017 року № 1 не було зазначено конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладеної від 09.11.2017 № 7, а в рішенні від 09.10.2018 року № 947594/40461363 про відмову у реєстрації податкової накладної зазначено про ненадання платником податків копій документів. Також позивач посилається на те, що ним відповідачу 05.10.2018 року було направлено в електронному вигляді всі належним чином оформлені необхідні документи, які підтверджують здійснення операцій по податковій накладній від 09.11.2017 № 7. Представник позивача просив розглянути справу за відсутності його представника.

Відповідач проти позовних вимог заперечив надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив про те, що на дату прийняття рішення Комісії №947594/40461363 від 09.10.2018 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 09.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Ф4Ф» відповідало вимогам пп, 1.6 п.1 Критеріїв ризику платника податку (за критерієм: платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України). Зазначає, що надані ТОВ «Ф4Ф» копії документів та письмові пояснення не в повній мірі відповідають переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної та зазначених в п. 14 Порядку. А саме не надано копій: інвентаризаційних описів (картки обліку орендованих транспортних засобів на балансових рахунках), рахунка-фактури за оренду транспортних послуг, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків по оплаті за оренду транспортних засобів. Згідно балансу станом на 31.12.2017 року основні засоби відсутні.

ТОВ «Ф4Ф» надіслано квитанцію №1 по зупиненню податкової накладної: від 14.11.2017 - по податковій накладній від 09.11.2017 №7, у зв'язку з наступною невідповідністю: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрації ПН/РК від 11.06.2018 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 49.41. За таких обставин відповідач вказує на відсутність порушень прав, свобод та законних інтересів позивача.

Судом встановлено та підтверджено наявними матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ф4Ф» пройшло процедуру державної реєстрації, а відтак, набуло правового статусу суб'єкта господарювання, в розумінні частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»; дані про основний від економічної діяльності - вантажний автомобільний транспорт - код 49.41; підприємство, перебуває на обліку у Артемівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області та зареєстроване за юридичною/податковою адресою: 84511, Донецька обл., місто Бахмут, вулиця Миру, будинок 5; підприємство є платником податку на додану вартість.

09 листопада 2017 року, за результатами фінансово - господарської діяльності позивача, виписано податкову накладну № 7.

15 листопада 2017 року вказана податкова накладна направлена до Державної фіскальної служби для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. За результатами обробки реєстрацію вказаної податкової накладної було зупинено. Дані обставини підтверджуються квитанцією від 15 листопада 2017 року, в якій зазначено - «Документ прийнято. Реєстрація зупинена» (а.с. 18).

Як вбачається з матеріалів справи, при реєстрації податкової накладної виявлено помилки: відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація ПН зупинена, оскільки ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ №567 від 13.06.2017. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

05 жовтня 2018 року Товариство надало до відповідача пояснення та документи про підтвердження реальності здійснення операцій по зазначеній податковій накладній, реєстрація якої зупинено (а.с. 19).

09 жовтня 2018 року за результатами обробки пояснень та доданих документів, комісією контролюючого органу було прийнято рішення № 947594/40461363 про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 09 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Роз'яснено право на адміністративне або судове оскарження.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач 16 жовтня 2018 року подано скаргу через програмне забезпечення для електронного документообігу «M.E.Doc», якою вказане рішення комісії контролюючого органу № 947594/40461363 від 09 жовтня 2018 року було оскаржено в адміністративному порядку.

25 жовтня 2018 року, за результатами розгляду поданої скарги, комісія з питань розгляду скарг прийняла рішення № 39039/40461363/2, яким було відмовлено в задоволені скарги позивача, а спірне рішення залишено без змін.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07 листопада 2017 року між TOB «Ф4Ф» та TOB «УКРІНФОРМТРЕЙД» було укладено договір - заявку № 1274850 на перевезення вантажів орендованим автомобільним транспортом по території України (договір про надання транспортних послуг від 01.11.2017р.) (а.с. 23-24).

07 листопада 2017 року ТОВ «Ф4Ф» (Орендар) та ФОП Петрик Д О. (Орендодавець), був укладений договір оренди транспортного засобу, згідно до умов якого ФОП Петрик Д О. передає в платне користування, а ТОВ «Ф4Ф» приймає транспортні засоби - RENAULT р.н. ВК6579АТ та напівпричіп SCHMITZ р.н. ВК1923ХТ, з водієм (а.с. 25-27).

На виконання договору з ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» позивачем були надані транспортні послуги з використанням орендованих транспортних засобів, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 17 від 07 листопада 2017 року та актом здачі - прийняття виконавчих робіт (наданих послуг) (а.с. 28-30).

09 листопада 2017 року ТОВ «Ф4Ф» було виписано рахунок-фактуру № 1274850 на суму 65000,00 грн., в т.ч. ПДВ 10833,33 гри, підписано з ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) згідно рахунку № 1274850 та виписано податкову накладну № 7 від 09 листопада 2017 року.

Як вже зазначалось судом, реєстрація зазначеної податкової накладної зупинена на підставі рішення відповідача від 09 жовтня 2018 року № 947594/40461363 про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 09 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI ( далі - ПК України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із пунктом 74.3 статті 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

На виконання вказаних норм ПК України, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку № 1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п.13).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту квитанції щодо податкової накладної № 7 від 09 листопада 2017 року складеної позивачем вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про те, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрації ПН/РК від 11.06.2018 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає (пункт 6) критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 49.41.

Однак, в порушення положень підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, відповідачем не зазначено у квитанції конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, який став підставою для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

При цьому, причинами для зупинення реєстрації податкової накладної у вказаній квитанції зазначено наступне: «ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13 червня 2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 49.41.».

Разом з цим, у квитанції позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, відповідно до пункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу даних норм законодавства слідує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

З оскаржуваного рішення комісії ДФС від 09 жовтня 2018 року № 947594/40461363, вбачається, що відповідно до статті 200 ПК України було прийнято рішення про відмову у реєстрації накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з ненаданням платником податку копій документів, зокрема, розрахункових документів, банківських виписок.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Підпунктом 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 Податкового кодексу України.

Такі документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України до Комісії ДФС України для прийняття Рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Суд встановив, що на виконання положень підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України позивач направив копії документів та пояснення до господарських операцій, щодо яких була складена податкова накладна, зокрема, від 05 жовтня 2018 року № 1, а саме щодо здійснення позивачем транспортних послуг (код 49.41) юридичним та фізичним особам.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Позивач стверджує, що первинні документи, оформлені в рамках господарських відносин, копії яких надані відповідачу для прийняття рішення та наявні в матеріалах справи щодо реєстрації податкової накладної складеної у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов'язань.

У свою чергу відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів наявності підстав для відмови у реєстрації податкової накладної від 09 листопада 2017 року № 7.

Суд вважає, що надані позивачем документи є достатньою підставою для реєстрації податкових накладних, а реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області №947594/40461363 від 09 жовтня 2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 09 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої товариством з обмеженою відповідальністю "Ф4Ф" є необґрунтованим та таким, що не відповідає положенням законодавства.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Водночас, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові №21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.

У даному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку ефективним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області №947594/40461363 від 09 жовтня 2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 09 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої товариством з обмеженою відповідальністю "Ф4Ф" та зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну №7 від 09 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Ф4Ф".

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф4Ф" (84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд 5) до першого відповідача: Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) до другого відповідача: Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії,114) про визнання протиправним та скасування рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №947594/40461363 від 09 жовтня 2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 09 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої товариством з обмеженою відповідальністю "Ф4Ф" (84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд 5), зобов'язання Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) зареєструвати податкову накладну № 7 від 09 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Ф4Ф" (84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд 5) - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії,114) №947594/40461363 від 09 жовтня 2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 09 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої товариством з обмеженою відповідальністю "Ф4Ф" (84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд 5).

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) зареєструвати податкову накладну №7 від 09 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Ф4Ф" (84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд 5).

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії,114) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф4Ф" (84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд 5) судові витрати по сплаті судового збору 1 921 грн. 00 коп. (одну тисячу дев'ятсот двадцять одну грн.) 00коп.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 19 березня 2019 року. Повний текст судового рішення складено 29 березня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Абдукадирова К.Е.