Справа № 1340/5603/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1887/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Пліша М.А.

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року (головуючий суддя Костецький Н.В., м.Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про стягнення заборгованості по одноразовій грошовій допомозі при звільненні та компенсації за затримку розрахунку, --

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, у якому просить стягнути з Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України заборгованість по одноразовій грошовій допомозі при звільненні в сумі 220161,75 грн; стягнути компенсацію за затримку розрахунку у розмірі 44057,22 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року, прийнятим в порядку письмового провадження, позов задоволено частково. Зобов'язано Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, передбачену частиною першою статті 9 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 23 календарних років служби з урахуванням проведених раніше виплат в розмірі 12214,00 грн., та утриманням військового збору. У задоволенні решти позовних вимог- відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу у частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення компенсації за затримку розрахунку у розмірі 44 057 грн. 22 коп., з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, мотивуючи тим, що закон не вимагає від позивача звертатись до роботодавця із вимогою про нарахування компенсації за затримку розрахунку, а надає позивачу право звертатись з такою вимогою безпосередньо до суду.

Просить скасувати рішення в цій частині та прийняти нове, яким стягнути дану суму.

Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України подало апеляційну скаргу з підстав неправильного застосування норм матеріального права, які регулюють порядок нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно із записами в трудовій книжці, позивач перебував на службі в органах Державної кримінально-виконавчої служби з 22.03.2010 до 27.04.2018. Управління бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення ЗМУ МЮ правильно здійснило обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 Однак, відповідно до кошторисних призначень, затверджених Міністерством юстиції України особам начальницького складу ЗМУ МЮ у 2018 році, компенсаційні виплати при звільненні не передбачені.

В пункті 14 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» вказано, що одноразова та щорічна грошова допомога, передбачена пунктами 10 і 11 цієї постанови, виплачується Державною кримінально-виконавчою службою, за рахунок коштів, виділених у державному бюджеті для їх утримання.

Що стосується не зарахування до вислуги років для виплати одноразової допомоги періоду служби позивача в органах внутрішніх справ, де він служив з 27.07.1995 до 28.04.2009, то відповідно до абз. 3 пункту 10 Постанови 393 (в редакції, що діяла на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ), військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відтак, вищевказаною постановою не передбачено наявність в особи права на пенсію, як зазначено в позовній заяві, для отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із звільненням.

Просить скасувати рішення суду в частині задоволення позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України - суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Позивач в період з 27.07.1995 по 28.04.2009 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 22.03.2010 прийнятий на службу в Державну кримінально-виконавчу службу, з якої 27.04.2018 був звільнений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 27.04.2018 № 26/ОС-18 «По особовому складу» підполковника внутрішньої служби, начальника відділу оперативного чергування управління Державної кримінально-виконавчої служби України Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_1, відповідно до п.п. 2 п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) , звільнено із займаної посади на підставі рапорту ОСОБА_1 та свідоцтва про хворобу ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» від 27.04.2018 № 48. Вислуга років на день звільнення становить у календарному обчисленні 23 роки 09 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні - 26 років 06 місяців 00 днів.

29.10.2018 позивач звернувся до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерсва юстиції з запитом щодо надання довідки про нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні.

Супровідним листом від 01.11.2018 № 4/2783 Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерсва юстиції скерувало позивачу довідку про грошове утримання для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно якої: грошове утримання за березень для нарахування вихідної допомоги складає 19144,50 грн; грошове утримання для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні (19144,50*50%) 9572,25 грн.; вислуга років для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні (9572,25*10 р.) 95722,50 грн; сума до виплати (за мінусом утримання військового збору 1,5%) 94286,66 грн., виплачено 12214,00 грн.

Заборгованість по виплаті вихідної допомоги на 01.11.2018 складає 82072,66 грн.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачу не донараховано та не виплачено частину одноразової грошової допомоги в сумі 220161,75 грн. з урахуванням проведених раніше виплат в розмірі 12214,00 грн., та утриманням військового збору, виходячи з наступного:

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, в тому числі, військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Пунктом 10 Порядку № 393 встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, після закінчення строку контракту, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Згідно довідки Львівського державного університету внутрішніх справ МВС України від 20.03.2018 ОСОБА_1 одноразова грошова допомога не виплачувалась, у зв'язку з тим, що на момент звільнення він не набув права на її отримання.

Оскільки при попередньому звільненні позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги, передбачену п. 10 Постанови № 393, тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги за весь період проходження служби, включаючи попередній період служби з 27.07.1995 по 28.04.2009.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно враховано, що оскільки позивач звільнений зі служби через хворобу, тому відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» належить до виплати одноразова грошова допомога за період календарної служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік, з врахування періоду попередньої служби, тобто з 27.07.1995 по 28.04.2009. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач при звільненні з органів внутрішніх справ таку допомогу не отримував.

При звільненні позивачу нарахована одноразова грошова допомога в розмірі 95722,50 грн. (із розрахунку місячного грошового забезпечення 9572,25 грн. та вислуга років - 10 років календарної служби), сума до виплати (за мінусом утримання військового збору 1,5%) - 94286,66 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір належної позивачу одноразової грошової допомоги при грошовому забезпеченні 9572,25 грн. (50% місячного грошового забезпечення) за 23 повних календарних років служби має становити 220161,75 грн. (9572,25 грн. х 23) за мінусом виплачених 12214,00 грн., згідно довідки про грошове утримання для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні.

Колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову про стягнення компенсації за затримку розрахунку у розмірі 44057,22 грн., оскільки така заявлена передчасно, т.я. вказане грошове зобов'язання не нараховано та не виплачено станом на момент розгляду справи. Покликання ОСОБА_1 на те, що позивач має право звертатись з такою вимогою безпосередньо до суду, не оспорюється, однак виникає з моменту виникнення порушеного права.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

керуючись ст.243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року у справі № 1340/5603/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Н. М. Судова-Хомюк
Т. І. Шинкар