Справа № 816/2060/14
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2019 року

Київ

справа №816/2060/14

адміністративне провадження №К/9901/5572/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 (суддя - Молодецький Р.І.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 (головуючий суддя - Старостін В.В., судді: Бегунц А.О., Рєзнікова С.С.) у справі № 816/2060/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» (далі - ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9») звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі - Лубенська ОДПІ) від 22.01.2014 №000007221 та №, від 08.04.2014 № .

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Лубенської ОДПІ від 08.04.2014 № в частині збільшення суми грошових зобов'язань за платежем: податок на додану вартість за основним платежем в сумі 38090,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 19045,00 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 клопотання ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління - 9» та Лубенської ОДПІ про закриття провадження у справі в зв'язку з примиренням сторін щодо досягнення податкового компромісу задоволено.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 по справі № 816/2060/14 в частині задоволення позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення Лубенської ОДПІ від 08.04.2014 № в частині збільшення суми грошових зобов'язань за платежем: податок на додану вартість за основним платежем в сумі 38090,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 19045,00 грн. та в частині відмови в задоволенні позову щодо скасування податкових повідомлень-рішень Лубенської ОДПІ від 22.01.2014 № в частині збільшення суми грошових зобов'язань за платежем: податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем в сумі 456392,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 101599,00 грн. та від 08.04.2014 № в частині збільшення суми грошових зобов'язань за платежем: податок на додану вартість за основним платежем в сумі 857204,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 163996,50 грн. визнано нечинною.

Провадження у справі № 816/2060/14 щодо цієї частини позовних вимог ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління - 9» закрито у зв'язку з примиренням сторін шляхом досягнення податкового компромісу на умовах сплати ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління - 9» 44764,70 грн. як частину грошового зобов'язання з податку на додану вартість, визначеного податковим повідомленням-рішенням Лубенської ОДПІ від 08.04.2014 № , яким позивачу донараховано суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 895294,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 183041,50 грн. та сплати 22819,60 грн. як частину грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств визначеного податковим повідомленням-рішенням Лубенської ОДПІ від 22.01.2014 № в частині донарахування суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем в сумі 456392,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 101599,00 грн.

Апеляційну скаргу ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління - 9» залишено без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 по справі № 816/2060/14 в частині відмови в задоволенні позову щодо скасування податкового повідомлення-рішення Лубенської ОДПІ від 22.01.2014 № в частині збільшення суми грошових зобов'язань за платежем: податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем в сумі 92093,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 14841,50 грн. - залишити без змін.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 в частині відмови в задоволенні позову щодо скасування податкового повідомлення-рішення Лубенської ОДПІ від 22.01.2014 № в частині збільшення суми грошових зобов'язань за платежем: податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем в сумі 92093,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 14841,50 грн. та прийняти нове рішення про задоволення позову в цій частині

В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та зазначає, що для встановлення обов'язку платника податків збільшити дохід на суму заборгованості слід встановити, чи відповідає вказана заборгованість критеріям безнадійної заборгованості, наведеним в підпункті 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України. При цьому, слід враховувати, що визначення заборгованості безнадійною як такої, яка виникла за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності, вимагає дослідження питання щодо початку перебігу та спливу такого строку. Твердження Лубенської ОДПІ про те, що «Лубенське шляхово-будівельне управління - 9» не відобразило в складі доходів кошти, отримані від реалізації фрезерного матеріалу є безпідставними, оскільки дані висновки спростовуються документами, які надано для перевірки та під час судового розгляду, проте суди попередніх інстанцій не прийняли їх до уваги.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу Лубенська ОДПІ зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції в оскаржуваній позивачем частині постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з'ясовано судами попередніх інстанцій, Лубенською ОДПІ здійснено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2011 по 31.12.2012, про що складено акт від 11.12.2013 № 1147/22-03450436.

На підставі зазначеного акту перевірки, відповідачем 22.01.2014 прийнято податкові повідомлення-рішення № , згідно з яким підприємству збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 664925,50 грн., в тому числі 548485,00 грн. - за основним платежем, 116440,50 грн. за штрафними (фінансовими санкціями) та № , згідно з яким підприємству збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1080836,00 грн., в т.ч. 896961,00 грн. - за основним платежем, 183875,00 грн. за штрафними (фінансовими санкціями).

31.01.2014 ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» звернулось до Головного управління Міндоходів у Полтавській області із скаргою на податкові повідомлення-рішення Лубенської ОДПІ від 22.01.2014 №№ , .

Лубенською ОДПІ у період з 13.03.2014 по 19.03.2014 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» з питань, що стали предметом оскарження за період з 01.04.2011 по 31.12.2012, за результатами якої складено акт від 20.03.2014 № 491/22-03450436.

Згідно з висновками цього акту, позивачем порушено підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункт 138.2 статті 138, підпункт 138.10.6 г) пункту 138.10 статті 138, підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 548485 грн.; пункти 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 896961 грн.

ГУ Міндоходів у Полтавській області, за результатами розгляду скарги ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» від 31.01.2014, прийнято рішення від 01.04.2014 № 730/10/16-31-10-04-12, згідно з яким податкове повідомлення-рішення Лубенської ОДПІ від 22.01.2014 № 000007221 залишено без змін, податкове повідомлення-рішення від 22.01.2014 № 000009221 скасовано в частині нарахованого основного платежу в сумі 1667 грн., штрафної санкції в сумі 833,50 грн., в іншій частині зазначене рішення залишено без змін.

08.04.2014 Лубенською ОДПІ на підставі акту перевірки № 1147/22-03450436 від 11.12.2013 та рішення про результати розгляду скарги № 730/10/16-31-10-04-12 прийнято податкове повідомлення-рішення № , згідно з яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1078335,50 грн., в т.ч. 895294 грн. - за основним платежем, 183041,50 грн. за штрафними (фінансовими санкціями).

18.04.2014 Міністерством доходів і зборів України прийнято рішення про результати розгляду скарги № 781/6/99-99-10-01-15, згідно з яким податкові повідомлення-рішення Лубенської ОДПІ ГУ від 22.01.2014 № , № з урахуванням рішення, прийнятого за розглядом первинної скарги (податкове повідомлення-рішення від 08.04.2014 № ) залишені без змін, а скарга без задоволення.

Відповідно до рішення Лубенської ОДПІ №11/16-18-22-20 від 10.04.2015 щодо погодження застосування процедури податкового компромісу ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9», загальна сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає сплаті підприємством для досягнення податкового компромісу згідно податкового повідомлення-рішення № від 08.04.2014 складає 44764,70 грн. (суму основного платежу 895294 х 5 відсотків) та з податку на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2014 складає 22819,60 грн. (суму основного платежу 456392 х 5 відсотків).

При цьому, відносно суми грошового зобов'язання за податковому повідомленню-рішенню від 22.01.2014 № з податку на прибуток в розмірі 106934,50 грн. (в т.ч. 92093,00 грн. за основним платежем та 14841,50 грн. штрафної (фінансової) санкції) визначена внаслідок заниження складу інших доходів, що не підпадає під процедуру податкового компромісу, не досягнуто податкового компромісу.

Згідно з платіжними дорученнями №112, №113 від 10.04.2015 позивачем сплачено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 44764,70 грн. та податку на прибуток в розмірі 22819,60 грн. за рішенням Лубенської ОДПІ №11/16-18-22-20 від 10.04.2015.

Згідно з актом перевірки та розрахунком донарахованих сум та штрафних санкцій за результатами перевірки по податковому повідомленню-рішенню від 22.01.2014 № ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» не включено до складу інших доходів декларації з податку на прибуток підприємств за IV кв. 2012 року безнадійну кредиторську заборгованість в сумі 423149,00 грн., яка виникла по наступним контрагентам: ТОВ «Штудіан» в сумі 372079,86 грн. за отриману геодобавку - дата виникнення 27.09.2009; ТОВ «ТД «Спец-Техноресурс» в сумі 45827,98 грн. за отримані транспортні послуги - дата виникнення 25.09.2009; Філія «Броварський райавтодор» в сумі 5240,98 грн. за отримані транспортні послуги - дата виникнення 03.09.2009. Оплату за придбаний товар не здійснено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині донарахування контролюючим органом податку на прибуток у розмірі 92093,00 грн., внаслідок не включення позивачем до складу інших доходів безнадійної кредиторської заборгованості та вартості безоплатно отриманих товарів, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності та обґрунтованості висновків контролюючого органу про наявність вказаних порушень.

Згідно з підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, в бухгалтерському обліку ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» відображено дохід від списання кредиторської заборгованості в сумі 423149,0 грн., яка виникла в ході операційного циклу, по субрахунку 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості» та Дт 631 Кт 717 - списання кредиторської заборгованості перед постачальниками (підрядниками) по закінченню строку позовної давності.

Крім того, відповідно до бухгалтерської довідки від 10.11.2014, що наявна в матеріалах справи, підтверджено, що кредиторська заборгованість, яка виникла за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» з підприємствами ТОВ «Штудіан», ТОВ «ТД «Спец-Техноресурс» та Філія «Броварській райавтодор» була списана по бухгалтерському обліку як безнадійна.

Позивачем не заперечувалось, що зазначена сума списаної по закінченню строку позовної давності кредиторської заборгованості самостійно зарахована ТОВ «ШБУ-9» в склад доходів звітного періоду в результаті відображення у бухгалтерському обліку наступною бухгалтерською проводкою: Дт 717 Кт 791 - сума списаної по закінченню строку позовної давності кредиторської заборгованості зарахована у склад доходів звітного періоду.

Отже, заборгованість по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Штудіан», ТОВ «ТД «Спец-Техноресурс», Філії «Броварський райавтодор» на час проведення перевірки була відсутня.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно абзацу 1 пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до Інструкції «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій» затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291 за кредитом рахунку 71 «Інший операційний дохід» відображається збільшення (одержання) доходу, за дебетом - суми непрямих податків (податку на додану вартість, акцизного податку та інших зборів (обов'язкових платежів)) та списання в порядку закриття на рахунок 79 «Фінансові результати».

На субрахунку 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості» узагальнюється інформація про доходи від списання кредиторської заборгованості, що виникла в ході операційного циклу, по закінченні строку позовної давності.

Відповідно п. 11 Наказу Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20 Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання» в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин, однією із складових поточних зобов'язань є поточна кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги.

Поточні зобов'язання відображаються в балансі за сумою погашення (п. 12 вказаного Наказу № 20).

Згідно п.5 Наказу Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Враховуючи вищевикладене, є вірним висновок судів попередніх інстанцій про правомірність збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 88861,5 грн., внаслідок безпідставного не включення ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» до складу інших доходів суми кредиторської заборгованості у розмірі 423149,0 грн., яка в бухгалтерському обліку набула статусу безнадійної. При цьому, помилковість визнання кредиторської заборгованості у розмірі 423149,0 грн. безнадійною не впливає на обов'язок відображення наявних показників бухгалтерського обліку в податковій звітності.

Також, ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» не включено до складу інших доходів декларації з податку на прибуток підприємств за IV квартал 2011 року вартості безоплатно отриманих у звітному періоді товарів, визначеної на рівні не нижче звичайної ціни в сумі 142288,0 грн.

Так, перевіркою правомірності використання фрезерного матеріалу, знятого з дорожнього полотна доріг державного значення, встановлено, що ТОВ «ШБУ-9» здійснювало будівництво та реконструкцію доріг Київ-Харків-Довжанський та Дніпропетровськ-Царичанка-Решетилівка. Замовником даних робіт була Служба автомобільних доріг у Полтавській області. При здійсненні робіт ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» здійснювало зняття верхніх шарів дорожнього полотна.

Наявність договірних відносин між ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9»та Службою автомобільних доріг у Полтавській області, предметом яких є виконання обсягів будівельно-монтажних робіт з «Реконструкція автомобільної дороги Київ-Харків-Довжанський на ділянці км 193+000 - км 197+000, Лубенський район, Полтавська область» підтверджується договором на реконструкцію автомобільної дороги № 224/2007 від 30.05.2007 та договором № 09-17-11 про закупівлю робіт за бюджетні кошти від 05.12.2011 з додатковою угодою № 01 від 29.12.2011.

За технологією будівництва доріг позивачем здійснювалось зняття верхніх шарів дорожнього полотна, в результаті чого згідно актів комісій отримано 10002,3 тон фрезерного матеріалу. Згідно актів форми КБ-2 за 2011 рік зазначений матеріал у кількості 9254,5 тон використано на приготування піщаних сумішей під час будівництва автодороги Київ-Харків-Довжанський, відповідно до технічного завдання будівництва автомобільних доріг.

Також, під час проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» протягом червня-вересня 2012 року здійснювало реалізацію фрезерного матеріалу в загальній кількості 1138,3 тон.

Реалізація фрезерного матеріалу підтверджується наявними в матеріалах справи договорами, рахунками-фактур, видатковими та податковими накладними.

При цьому, як під час проведення перевірки, так і під час судового розгляду справи позивачем не було надано на підтвердження переходу права власності до останнього на фрезерний матеріал.

Підпунктом 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що до складу безоплатно наданих товарів, робіт, послуг відносяться: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення, у тому числі, є: земляне полотно, проїзна частина, дорожнє покриття.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» дорожнє покриття це укріплені верхні шари дороги, що сприймають навантаження від транспортних засобів.

Таким чином, фрезерний матеріал - це знятий верхній шар дорожнього покриття, що є державною власністю.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем документально не підтверджено перехід права власності на фрезерний матеріал та здійснення компенсації його вартості, то такий товар є безоплатно отриманим.

Згідно з підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України вартість товарів, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни підлягає включенню до складу інших доходів.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що середня ринкова вартість фрезерного матеріалу складає 150 грн./т. (з ПДВ), 125 грн./т. (без ПДВ) та співпадає з вартістю, за якою здійснювалась реалізація ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» юридичним особам, крім філій ДП «Полтавський облавтодор».

Розмір визначеної відповідачем звичайної ціни на фрезерний матеріал ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» не спростований.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що позивачем безпідставно не включено до складу інших доходів вартість безоплатно отриманого фрезерного матеріалу звичайна ціна якого складає 142288,0 грн. (125грн./т.*1138,3т.).

За таких обставин, контролюючим органом правомірно збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 92093,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 14841,50 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 22.01.2014 № 000007220.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління-9» залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду