Справа № 1640/2390/18
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Г.В. Костенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 р. Справа № 1640/2390/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Шевцової Н.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Хорольської міської ради Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2018, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 09.11.18 по справі № 1640/2390/18

за позовом ОСОБА_1

до Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області (надалі - Хорольська РДА, відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Хорольської РДА Полтавської області від 25.05.2018 №124 "Про затвердження акта визначення розміру збитків та неодержаних доходів, які підлягають відшкодуванню за користування земельною ділянкою загальною площею 6,5512 га".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне затвердження акту комісії Хорольської РДА з питань визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам про визначення розміру збитків та недоотриманих доходів, які підлягають відшкодуванню. Зазначав, що оскаржуване розпорядження прийнято з перевищенням повноважень при його прийнятті. Також, на думку позивача, порушено вимоги щодо особового складу комісії з питань визначення розміру збитків.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 року позовні вимоги було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Хорольської районної державної адміністрації від 25.05.2018 №124 "Про затвердження акта визначення розміру збитків та неодержаних доходів, які підлягають відшкодуванню за користування земельною ділянкою загальною площею 6,5512 га", в частині затвердження розміру збитків, заподіяних ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, апелянт, Хорольська міська рада Полтавської області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами статті 308 КАС України рішення суду першої інстанції переглядається в межах задоволених позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 25.05.2018 Хорольською районною державною адміністрацією було прийнято розпорядження від 25.05.2018 №124 "Про затвердження акта по визначенню розміру збитків, які підлягають відшкодуванню за користування земельними ділянками загальною площею 6,5512 га" (а.с.26-27).

Зазначеним розпорядженням, серед іншого, затверджено розмір збитків та недоотриманих доходів, нанесених ОСОБА_1 за період з 01.08.2016 по 01.05.2018 у сумі 220917,40 грн.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим розпорядженням, звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що спірним розпорядженням затверджено акт визначення розміру збитків та недоотриманих доходів, який складено комісією з порушенням процедури, визначеної пунктом 2 Постанови № 284 та розпорядження від 22.05.2018 №118. Як наслідок, ОСОБА_1 (особа, яка зобов'язана відшкодувати збитки) був позбавлений можливості приймати участь у обговоренні, надавати пояснення, докази тощо.

У доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржуване розпорядження прийнято з дотриманням норм законодавства, не порушує права, обов'язки чи інтереси позивача, а тому скасуванню не підлягає.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та зазначає, що воно підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

На підставі наведеного вище, колегія суддів зазначає, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

При цьому, колегія суддів зазначає, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов'язки позивача. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуваним розпорядженням відповідача, зокрема, затверджено акт визначення розміру збитків та недоотриманих доходів, які підлягають відшкодуванню за користування земельними ділянками загальною площею 6,5512 га, у тому числі ОСОБА_1 - 220917,40 грн.

Таким чином, повноваження відповідача у цьому випадку обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку. Що стосується відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення міської ради. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження не порушує права, обов'язки чи інтереси позивача, а відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №820/3190/17, а також у постанові Верховного Суду України від 18.10.2016 року у справі № 500/2776/14-а.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Хорольської міської ради Полтавської області - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі № 1640/2390/18 скасувати в частині задоволених позовних вимог.

Прийняти в цій частині постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування розпорядження - відмовити.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі №1640/2390/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді Н.В. Шевцова І.М. Ральченко