Справа № 760/11840/18
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/457/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Кривулько С.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 17 батальйону № 1 УПП м. Києва ДПП рядового поліції Бопенарь Я.В. про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

04.05.2018 позивач звернувся до суду з позовом та просить скасувати постанову серії ВР № 193590 від 21.03.2018 про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП та п. 8.1. ПДР.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.03.2018 відносно позивача було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та п. 8.1. ПДР та накладено штраф у розмірі 1020,00 грн.

Вказує, що ОСОБА_1 21.03.2018 о 15 год. 38 хв., керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Еспланадній 34/2, здійснив стоянку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 з додатком 7.17, чим порушивши п. 8.1. ПДР, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з підстав, що вона винесена з порушення вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання.

З урахуванням вищенаведеного, просив позовні вимоги задовольнити.

05.05.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Лазаренко В.В.

Ухвалою суду від 10.05.2018 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26.06.2018 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження.

Розпорядженням керівника апарату суду № 602 від 21.02.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справ між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

17.12.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що інспектором поліції при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а постанова серії ВР № 193590 від 21.03.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП винесена уповноваженою особою з дотриманням правил чинного законодавства, тому, на його думку немає підстав для її скасування, а доводи є безпідставними. Крім того, представником була надано диск з фотодоказами, зображення розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю» та дорожніх знаків 5.38, 7.17.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.03.2018 відносно позивача було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.1. ПДР. Даною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 1020,00 гривень.

З матеріалів справи суд вбачає, що ОСОБА_1 21.03.2018 о 15 год. 38 хв., керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Еспланадній 34/2, здійснив стоянку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 з додатком 7.17, чим порушивши п. 8.1. ПДР, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи.

Позивач посилається, що в його автомобілі знаходився пасажир з інвалідністю, а тому у його діях відсутній склад адміністративного про порушення передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до ПДР табличка -7.17 «Інваліди» означає, що дія знаку 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі , на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід», відповідно до вимог Правил.

Згідно із ПДР розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід».

Доказів того, що автомобіль позивача призначений для перевезення інвалідів та облаштований відповідним знаком, матеріали справи не містять та дані обставини не оспорюються позивачем.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не спростовано відсутність у його діях порушення п.8.1 ПДР та як наслідок, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача про те, що він перевозив особу з інвалідністю, жодним чином не спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки доказів того, що на його автомобілі було установлено розпізнавальний знак «Інвалід», відповідно до вимог Правил, суду не надано.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача., інспектор постановив визнати винним останнього у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі1020,00 грн., що передбачено санкцією цієї статті.

Після чого було винесено постанову, з якою надалі позивач ознайомився, про що свідчить його підпис у ній. Також позивача було повідомлено про порядок оскарження постанови, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 307, 308 КУпАП.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положеньст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 254, 256, 257-263, 268, 283 КодексуУкраїни про адміністратвині правопорушення, 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 17 батальйону № 1 УПП м. Києва ДПП рядового поліції Бопенарь Я.В. про скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного судучерез суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Букіна