Справа № 1140/2007/18
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року м. Кропивницький Справа № 1140/2007/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

за участю секретаря судового засідання Бондар Я.Г.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

відповідач: Головне управління ДФС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, )

про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (надалі - ГУ ДФС у Кіровоградській області) про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій.

Позов ФОП ОСОБА_1 мотивовано тим, що за наслідками документальної планової перевірки йому збільшено чистий оподатковуваний дохід на суму 135074, 21 грн., в т.ч. за 2015 рік на суму 33676 грн., за 2016 рік на суму 50643, 65 грн., за 2017 рік на суму 50754, 56 грн., за порушення вимоги п.177.2 ст.177 ПК України, у зв'язку з чим нараховано податкові зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, за платежем військовий збір, зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, які мають похідний характер від суми, на яку збільшено чистий оподатковуваний дохід. Позивач стверджує, що оскільки сума боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску розрахована відповідачем зі збільшеного чистого оподатковуваного доходу, визначеного контролюючим органом, правомірність якого оскаржена позивачем в адміністративному порядку, тому відповідач безпідставно виніс вимогу №Ф- від 24.05.2018 року про нарахування йому недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 33993,17 грн., а також рішення № від 24.05.2018 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 6850,59 грн. за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску. З цих підстав просив суд визнати спірні рішення протиправним та скасувати їх.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що у ході планової документальної виїзної перевірки позивача встановлено порушення вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, що є базою нарахування єдиного внеску за 2015 - 2017 роки на загальну суму 33993, 17 грн. На підставі цього сформовано вимогу №Ф- від 24.05.2018 року, а також відповідно до п.3 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" винесено рішення № від 24.05.2018 року про застосування штрафних санкцій. Доводячи правомірність спірних рішень, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 21.09.2018 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 23.10.2018 року провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №1140/2397/18. Ухвалою від 05.03.2019 року провадження у справі поновлено.

У ході судового розгляду справи представники сторін подали заяви про розгляд справи без їхньої участі у письмовому провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши справу за правилами загального позовного провадження, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані та зібрані докази, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 з 22.02.2000 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на податковому обліку в ГУ ДФС у Кіровоградській області. Здійснював підприємницьку діяльність з оптової торгівлі хімічними продуктами, перебуваючи на загальній системі оподаткування.

Посадовою особою ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік, дотримання законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2017 року, результати якої оформлені актом №363/11-28-13/НОМЕР_1 від 23.04.2018 року. (а.с. 9- 39)

Висновками акту перевірки встановлено такі порушення:

- п.177.2, пп.177.4.1 п.177.4 ст.177 ПК України в частині заниження податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 22033,08 грн., в тому числі за 2015 рік - на 5051, 40 грн., за 2016 рік - на 9115, 86 грн., за 2017 рік - на 9135, 82 грн.;

- пп.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" ПК України в частині заниження суми податкового зобов'язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 2026, 11 грн., в тому числі за 2015 рік - на 505,14 грн., за 2016 рік - на 759, 65 грн., за 2017 рік - на 761, 32 грн.;

- п.2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в частині заниження єдиному внеску на загальну суму 33993,17 грн., в тому числі за 2015 рік - на 11685, 57 грн., за 2016 рік - на 11141, 60 грн., за 2017 рік - 11166 грн.

На підставі цього акту ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено зокрема такі рішення:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 24.05.2018 року, якою позивачу на підставі ч.4 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 33993,17 грн. (а.с. 8)

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 24.05.2018 року, яким до позивача на підставі ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" застосовано штрафні санкції у розмірі 6850,59 грн. (а.с. 7)

За наслідками процедури адміністративного оскарження рішенням ДФС України №9437/Я/99-99-11-02-02-25 від 02.07.2018 року вказані рішення залишені без змін, а скарги позивача - без задоволення. (а.с. 56 - 58)

Не погодившись з цими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є зокрема фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28.12.2014 року №77-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Частиною 4 статі 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п'ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з абзацом 3 частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено штрафні санкції за донарахувания фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску - накладення штрафу у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Відповідно до частини 14 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов'язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Наказом Міністерства доходів і зборів України №449 від 20.04.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за №508/26953, затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 розділу VІI цієї Інструкції (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску до 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми, а після 01 січня 2015 року - 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску. Підставою для прийняття відповідного рішення є акт перевірки платника єдиного внеску.

Як установлено судом, висновки відповідача про порушення позивачем вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в частині заниження бази нарахування єдиного внеску (п.2.3 акту перевірки №363/11-28-13/НОМЕР_1 від 23.04.2018 року) є похідними від висновків про порушення вимог податкового законодавства при декларуванні чистого оподатковуваного доходу в деклараціях про майновий стан і доходи від провадження підприємницької діяльності (п. 2.1 акту перевірки).

Вказані порушення, кваліфіковані за п.177.2, пп. 177.4.1 п.177.4 ст.177 ПК України, полягали у заниженні ФОП ОСОБА_1 задекларованих доходів у сумі 3986,78 грн. від реалізованих хімічних товарів за 2016, 2017 роки, та безпідставному включенні до складу витрат за 2015, 2016, 2017 роки суми придбаних хімічних товарів, дохід від реалізації яких у звітному періоді не отримано, на загальну суму 131087,43 грн., що, за висновками контролюючого органу, призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу на суму 135074, 21 грн., в т.ч. за 2015 рік на 33676 грн., за 2016 рік на 50643, 65 грн., за 2017 рік на 50754, 56 грн.

За наслідками перевірки ФОП ОСОБА_1 збільшено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму 135074,21 грн. та за порушення п.177.2, 177.4.1 п.177.4 ст.177 ПК України визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 23303, 08 грн., про що винесено податкове повідомлення - рішення № від 24.05.2018 року. (а.с. 42)

Позивач, не погодившись з такими висновками, у серпні 2018 року подав до суду позов про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.05.2018 року після процедури його адміністративного оскарження.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 року в адміністративній справі №1140/2397/18 позов ФОП ОСОБА_1 задоволено повністю. Податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області № та № від 24.05.2018 року визнано протиправними та скасовано. Цим судовим рішенням, яке набрало законної сили, спростовано висновки контролюючого органу про заниження позивачем сум доходу (прибутку), що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та який є базою нарахування єдиного внеску. (а.с. 146 - 148)

Частиною 4 статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відтак, суд погоджується з доводами позову про безпідставність висновків контролюючого органу про заниження позивачем сум чистого оподатковуваного доходу за період, що перевірявся, а саме за 2015 рік - на 33676 грн., за 2016 рік - на 50643, 65 грн., за 2017 рік - на 50754, 56 грн. як бази нарахування єдиного внеску та про незаконність донарахування позивачу на ці суми єдиного внеску за ставкою, установленою статтею 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (у 2015 році - 34, 7%, у 2016, 2017 роках - 22%).

З цих підстав суд також визнає незаконним накладення на позивача штрафу, передбаченого пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску за ці періоди.

Тож позов про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 24.05.2018 року та рішення про застосування штрафних санкцій № від 24.05.2018 року слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору у сумі 704, 80 грн. слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 24.05.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 24.05.2018 року.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 704, 80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш