Справа № 360/1061/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1061/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2019 на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області), в якому позивач просив суд визнати бездіяльність УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області про відмову у зарахуванні до трудового стажу ОСОБА_1 період роботи на Чорнухінській птахофабриці з 25.11.1985 по 17.06.2000 неправомірною; зобов'язати відповідача зарахувати до загального трудового стажу позивача період роботи на Чорнухінській птахофабриці (ТОВ «Чорнухинська птахофабрика-AVIS 2000») з 25.11.1985 по 17.06.2000.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що має необхідний трудовий стаж для призначення пенсії, а тому звернувся із відповідною заявою про призначення пенсії до відповідача. Однак, УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області відмовило позивачу у задоволенні його заяви, оскільки відповідачем необґрунтовано та з порушенням норм діючого законодавства не здійснено зарахування до стажу позивача спірних періодів його роботи, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду.

Ухвалою суду від 18.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.04.2019 від УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 40-41), в обґрунтування якого відповідач зазначив таке.

За записом № 11 трудової книжки ОСОБА_1 прийнята робітницею на Чорнухинську птахофабрику. За записом № 14 ОСОБА_1 звільнена у зв'язку з переводом у СТОВ "Чорнухинська птахофабрика AVIS-2000". В порушення вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, Міністерства юстиції № 58 від 29.07.1993, у трудовій книжці позивача жодним чином не зазначено відомості про перейменування (перетворення) Чорнухинської птахофабрики тресту Ворошиловградптахопром у СТОВ "Чорнухинська птахофабрика AVIS-2000" та неправомірно зроблено запис про звільнення.

Тому зарахувати стаж роботи позивача з 25.11.1985 по 17.06.2000 управління не має законних підстав.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. В цьому переліку зазначено Перевальський район. Згідно з Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII документи, надані на тимчасово непідконтрольній території державними органами, не можуть бути прийняті до уваги, тому що перевірити достовірність виданих документів не можливо.

Підприємство відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1. Даних про зміну місця знаходження або реєстрацію на підконтрольній державній владі України до ЄДРПОУ не внесено. Тому врахувати документи, надані позивачем, не можливо.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд дійшов такого.

Судом установлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 останню, зокрема:

25.11.1985 прийнято в штат на Чорнухинську птахофабрику робітником по мийці тари в забійний цех;

06.02.1987 переведено робітником з підготовки приміщень;

01.11.1989 переведено в бригаду слюсарів слюсарем ІІ розряду по ремонту обладнання;

17.06.2000 звільнено в зв'язку з переводом на СТОВ «Чорнухинська птахофабрика АВІС-2000» (арк. спр. 10-15).

31.05.2018 позивач звернувся до УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком (арк. спр. 42-43).

Рішенням УПФУ в Станично-Луганському районі від 22.06.2018 позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно з п. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу (арк. спр. 18, 60-61).

Відповідно до оскарженого рішення відповідачем не зараховано до загального стажу позивача періоди роботи:

з 01.04.1979 по 09.06.1980, з 14.06.1980 по 28.08.1980, з 03.11.1980 по 22.10.1983, з 18.06.2000 по 06.03.2001, з 28.02.2002 по 11.11.2002, з 09.12.2002 по 04.01.2003 та з 22.03.2004 по 16.12.2004, оскільки при виправленні дати народження на 1 сторінці трудової книжки порушено інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджений наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993, а саме: зроблено посилання лише на серію та номер паспорта;

з 25.11.1985 по 17.06.2000, оскільки довідки № 40 та № 41 від 15.06.2018, додатково надані СТОВ «Чорнухинська птахофабрика AVIS-2000» для підтвердження цієї роботи, а згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство знаходиться на території тимчасово непідконтрольній українській владі, перевірити достовірність інформації в наданих довідках немає можливості.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 05.11.2018 по справі № 415/5511/18 встановлено факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_3, заведеної мовою оригіналу на «(ОСОБА_1) ОСОБА_1», дата заповнення 05 березня 1976 року (арк. спр. 19).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110 (далі - Інструкція № 58).

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Трудова книжка позивача містить необхідні записи щодо прийняття на роботу, переведення та звільнення в спірний період.

Таким чином, суд доходить висновку, що обставини, на які посилається відповідач, є необґрунтованими та не можуть порушувати законне право позивача на включення періоду його роботи з 25.11.1985 по 17.06.2000 до загального стажу роботи.

Судом установлено, що в трудовій книжці позивача не зазначено відомості про перейменування (перетворення) Чорнухинської птахофабрики тресту «Ворошиловградптахопром» у СТОВ «Чорнухинська птахофабрика AVIS-2000». Проте, позивачем було надано відповідачу довідки, видані СТОВ «Чорнухинська птахофабрика AVIS-2000», від 15.06.2018 № 40 та № 41, зокрема, й щодо перетворення та перейменування підприємства.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 28.03.2019 № , місцезнаходженням СТОВ «Чорнухинська птахофабрика AVIS-2000» є Луганська область, Перевальський район, смт Центральне, вул. Басько, буд. 10 (арк. спр. 35-38).

Вищевказані довідки засвідчено печатками Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Чорнухинська птахофабрика AVIS-2000».

Згідно з довідкою від 15.06.2018 № 40 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно працювала на Чорнухинській птахофабриці:

- 25.11.1985 прийнято в штат робітником по мийці тари в забійний цех, відповідно до наказу № 246 к від 23.11.1985;

- 06.02.1987 переведено робітником з підготовки приміщень відповідно до наказу № 53 к від 13.02.1987;

- 01.11.1989 переведено в бригаду слюсарів слюсарем ІІ розряду по ремонту обладнання відповідно до наказу № 236 к від 28.10.1989;

- 17.06.2000 звільнено в зв'язку з переводом на СТОВ «Чорнухинська птахофабрика АВІС-2000» ст. 36 КЗпП України, відповідно до протоколу загальних зборів № 1 від 07.04.2000 (арк. спр. 16).

Відповідно до довідки від 15.06.2018 № 41 Чорнухинська птахофабрика треста «Ворошиловградптахопром» перетворена в колективне сільськогосподарське підприємство «Чорнухинська птахофабрика» згідно з наказом № 362-к від 29.12.1996 з 29.12.1996, а колективне сільськогосподарське підприємство «Чорнухинська птахофабрика» перейменоване в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Чорнухинська птахофабрика AVIS-2000» згідно з наказом № 115-к від 17.06.2000. СТОВ «Чорнухинська птахофабрика AVIS-2000» є правонаступником треста «Ворошиловградптахопром» та зберігачем архіву (арк. спр. 17).

Що стосується посилань відповідача на законодавчо встановлену заборону для врахування довідок, виданих підприємствами, що розташовані на непідконтрольній українській владі території, суд зазначає таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв'язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави знаходження підтверджуючих первинних документів на окупованій території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З наведених підстав суд приймає до уваги інформацію, що міститься у вищенаведених довідках, виданих СТОВ «Чорнухинська птахофабрика AVIS-2000», і яка узгоджується з записами в трудовій книжці позивача.

Також суд зауважує, що записи у трудовій книжці про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства, і дефектів та неточностей їх вчинення не мають.

Більш того, відповідачем у рішенні від 22.06.2018 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 не зазначено, з яких підстав УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області не взято до уваги зазначені записи.

З огляду на наведене рішення УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області від 22.06.2018 про відмову у зарахуванні до стажу періоду роботи з 25.11.1985 по 17.06.2000 ОСОБА_1 є протиправним та належить до скасування.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, 8, частиною 2 статті 19, 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісних вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення від 22 червня 2018 року про відмову в призначенні пенсії позивачу, тому належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 22 червня 2018 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно п. 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2018 про призначення пенсії за віком, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду по цій справі, зарахувавши до загального стажу роботи ОСОБА_1 період її роботи на Чорнухинській птахофабриці тресту Ворошиловградптахопром, КСП «Чорнухинська птахофабрика», СТОВ «Чорнухинська птахофабрика AVIS-2000» з 25.11.1985 по 17.06.2000.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 18.03.2019 позивачу відстрочено сплату судового збору у розмірі 768,40 грн до ухвалення судового рішення в справі.

Відповідно до частини другої статті 133 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню повністю, лише з корегуванням способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 768,40 грн стягнути до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, РНОКПП НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2, адреса проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3) до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (код за , місцезнаходження: Луганська область, смт Станиця Луганська, вул. 1 Травня, буд. 20) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 22 червня 2018 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно п. 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 травня 2018 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду по цій справі, зарахувавши до загального стажу роботи ОСОБА_1 період її роботи на Чорнухинській птахофабриці тресту Ворошиловградптахопром, КСП «Чорнухинська птахофабрика», СТОВ «Чорнухинська птахофабрика AVIS-2000» з 25.11.1985 по 17.06.2000.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя І.О. Свергун