Справа № 819/913/17
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/913/17

05 квітня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Кухар О.Л.;

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: Федорів Т.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області (далі - Кременецька ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Збаразької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області № від 20.11.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.11.2015 р. Збаразькою ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області на підставі акту перевірки № 865/17 від 09.11.2015 р. складено податкове повідомлення - рішення № , яким за порушення п. 179.7 ст. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 36851,59 грн., в тому числі 29481,27 грн. за основним платежем та 7370,32 грн. за штрафними санкціями. Позивач вважає вказане рішення неправомірним, необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Збаразької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області № від 20.11.2015 р.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2017 у справі №876/10247/17 апеляційну скаргу Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 року у справі №819/913/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №819/913/17 касаційну скаргу Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області задоволено частково. Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2017 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Підставою для скасування рішень Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду слугувало те, що вирішуючи вказану справу, суди попередніх інстанцій в порушення завдання адміністративного судочинства та принципу офіційного з'ясування обставин справи, не встановили факти, що мають важливе значення для правильного вирішення даної справи по суті. Оскільки, користуючись наданими повноваженнями, суди мали право ініціювати витребування від банка необхідні відомості в частині, що стосується спірних правовідносин, а саме копію рішення про списання простроченої заборгованості позивачу у розмірі 190614,54 грн. з наданням повної розшифровки суми, у тому числі із зазначенням сум з яких складається прощений борг (тіло кредиту, проценти за користуванням тілом кредиту, пеня, штраф, тощо) та відомості щодо повідомлення боржника про прийняте рішення. Частина такої інформації міститься в листі банка, але залишена без перевірки та належної оцінки судами.

Адміністративна справа надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду 16.01.2019 року та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Баранюку А.З.

Ухвалою судді від 17.01.2019 дану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 11.02.2019 в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати розгляд справи відкладено до 20.02.2019 о 10:30 год.

Ухвалою суду від 20.02.2019 в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати здійснено заміну неналежного відповідача Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області на належного - Головне управління ДФС України та відкладено розгляд справи до 27.02.2019 о 11:00 год.

Ухвалою суду від 27.02.2019 в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та відкладено розгляд справи до 14.03.2019 о 11:00 год.

Ухвалою суду від 27.02.2019 витребувано в публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" копію рішення про списання простроченої заборгованості ОСОБА_3 у розмірі 190614,54 грн з наданням повної розшифровки суми, у тому числі із зазначенням сум з яких складається прощений борг (тіло кредиту, проценти за користування тілом кредиту, пеня, штраф, тощо) та відомості щодо повідомлення боржника про прийняте рішення.

Відповідно до довідки складеної секретарем судового засідання від 14.03.2019, судове засідання не проводилося у зв'язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні. Судове засідання відкладене на 26.03.2019 о 14:30.

Ухвалою суду від 26.03.2019 в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати розгляд справи відкладено до 05.04.2019 о 10:00 год.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі, просила відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступне.

Судом встановлено, що ПАТ "УкрСиббанк" у відповідь на лист Підволочиського відділення Збаразької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області №612/582/2 від 17.08.2015 про надання документального підтвердження щодо доходу, отриманого гр.ОСОБА_3, як додаткове благо листом від 10.09.2015 №11-51/30957 підтвердило достовірність даних про суми виплачених (нарахованих) доходів фізичній особі ОСОБА_3 за період 2014 рік, що відображені банком у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) за ознакою доходу "126". Доходи нараховано у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, з врученням боржнику відповідного повідомлення про таке анулювання (прощення) боргу та включенням суми анульованого боргу до податкового розрахунку за формою 1-ДФ за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано.

Підволочиським відділенням Збаразької ОДПІ з 27.10.2015 по 02.11.2015 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності громадянина ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., результати якої оформлено актом №865/НОМЕР_1 від 09.11.2015 р.

Як вбачається із вказаного акта, за результатами проведеної перевірки податковим органом виявлено, що ОСОБА_3 отримав дохід у вигляді анульованої заборгованості в сумі 190614,54 грн. та був зобов'язаний задекларувати його в річній податковій декларації про майновий стан і доходи і сплатити податкове зобов'язання в сумі 29481,27 грн. Проте за період що перевірявся з 01.01.2014 по 31.12.2014 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 р. до Підволочиського відділення Збаразької ОДПІ ОСОБА_3 не подав, чим порушив п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки Підволочиським відділенням Збаразької ОДПІ у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2015 року форми "Р", яким за порушення п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 36851,59 грн., в тому числі 29481,27 грн. за основним платежем та 7370,32 грн. за штрафними санкціями.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - ПК України) об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Тобто, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Наведене підтверджується і змінами, які в подальшому внесені до законодавства, зокрема, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань» від 09.04.2015 №321-VIII, який набрав чинності 07.05.2015, редакція підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України була доповнена абзацом другим, у зв'язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов'язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд під час розгляду подібної справи, зокрема у постанові від 10.05.2018 у справі №802/142/17-а (провадження №К/9901/35810/18).

На виконання вимог ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 ПАТ "УкрСиббанк" листом від 11.03.2019 вих.№13-3-02/20 повідомлено, що установою банку анульовано (прощено) борг за кредитним договором від 25.09.2006 №1, який складався з наступної заборгованості: суми основного боргу (кредиту) - 151069,42 грн.; суми процентів - 20595,51 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 8142,00 грн.; пені за несвоєчасно погашення заборгованості по процентам - 10807,61 грн.

Також, ПАТ "УкрСиббанк" надано суду завірену належним чином копію повідомлення про анулювання боргу від 15.12.2014 з відміткою позивача про отримання.

Таким чином, суд зазначає, що на момент прийняття фіскальним органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення до загального річного оподатковуваного доходу фізичної особи ОСОБА_3 підлягала включенню сума прощеної (анульованої) основної заборгованості за кредитом ("тіло кредиту") та не підлягала включенню сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) його кредитором.

Із розрахунку наданого представником відповідача слідує, що до суми основного боргу (кредиту) в розмірі 151069,42 грн. застосовувалася ставка податку на доходи фізичних осіб 15% до суми яка не перевищує стодвадцятикратних розмір мінімальної заробітної плати (розмір МЗП 1218 грн.) та 17% до суми яка перевищує стодвадцятикратний розмір мінімальної заробітної плати (1218х120=146160х15%=21924; 151069,42-146160=4909,42х 17%=834,60), розмір штрафної санкції 25%, що склало 5689,65 грн. штрафної санкції. Аналогічно штрафна санкція була застосована до суми прощених процентів та пені.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 20.11.2015 № підлягає скасуванню в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 6722 (шість тисяч сімсот двадцять дві) грн 67 коп. за основним платежем та 1680 (одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 67 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями

Згідно частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Тернопільській області (46003, вул..Білецька, 1, м.Тернопіль, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.11.2015 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 6722 (шість тисяч сімсот двадцять дві) грн 67 коп. за основним платежем, 1680 (одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 67 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області сплачений судовий збір розмірі 145 (сто сорок п'ять) грн 94 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 09 квітня 2019 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.