Справа № 824/757/18-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/757/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк Олег Васильович

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

27 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

представника відповідача - Чумак Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року (суддя Бондарюк О.В.) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень - рішень від 21.12.2017 року № , , та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 21.12.2017 року, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.12.2017 року № Ф-.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року в задоволенні адміністративного позову позивача відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Так, у скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив залишити рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року без змін.

Позивач в судове засіданні не з"явився, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи, у відповідності до вимог ст. 313 КАС України. Разом з тим, направив на адресу суду додаткові документи, а саме оригінали квитанцій до прибуткових ордерів.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області №1049 від 26.10.2017 року, проведена документальна планова виїзна перевірка фізичної особи - підприємця з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року.

07.12.2017 року за результатами перевірки складено акт № 142/24-13-13-04/НОМЕР_3 про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, в якому зафіксовані наступні порушення вимог податкового законодавства, зокрема:

- п.п.177.4.1, п.п.177.4.4., п.177.4., п.177.10 ст. 177, п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, платником занижено податок з доходів фізичних осіб за 2015-2016 роки в сумі 104139,26 грн. в т.ч. 2015 рік в сумі 84158,57 грн., за 2016 рік в сумі 19980,69 грн.;

- п.177.2 ст. 177 визначених підпунктами 1.2, 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу, платником не нараховано та не утримано військовий збір з оподаткованого (чистого доходу) в загальній сумі 8525,05 грн., в тому числі за 2015 рік в сумі 6859,99 грн., за 2016 рік в сумі 1665,06 грн.;

п.п.3 п.1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в частині заниження мінімальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску, встановленої Законом в загальній сумі 94120,20 грн. в тому числі в сумі 68699,35 грн. за 2015 рік та 24420,85 грн. в 2016 році.(а.с.135-177)

21.12.2017 року на підставі акту перевірки посадовими особами відповідача винесено податкове повідомлення - рішення № за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 104139, 26 грн. та за штрафними (фінансовими ) санкціями в сумі 26034,82 грн. (а.с.66)

21.12.2017 року на підставі акту перевірки посадовими особами відповідача винесено податкове повідомлення - рішення № за платежем військовий збір в сумі 8525,05грн. та за штрафними (фінансовими ) санкціями в сумі 2131,26 грн. (а.с.67)

21.12.2017 року на підставі акту перевірки посадовими особами відповідача винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- в сумі 93120,20 грн. відповідно до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. (а.с.68)

21.12.2017 року відповідачем винесено рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, на підставі якого застосована штрафна санкції в сумі 9312,02 грн. (а.с.69)

Судом встановлено, що позивач скористався правом на адміністративне оскарження до Державної фіскальної служби України.

12.02.2018 року Державною фіскальною службою України винесено рішення про результати розгляду скарги, яким оскаржувані рішення податкового органу, зокрема вимогу про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску залишено без змін. (а.с.70-71)

15.03.2018 року Державною фіскальною службою України винесено рішення про результати розгляду справи, яким оскаржувані податкові повідомлення - рішення залишено без змін. (а.с.73-74)

Звертаючись з позовом до суду позивачем надано наступні документи, які судом досліджені в ході розгляду справи, зокрема:

- договір № 1 про надання транспортних послуг від 25.01.2015 року, укладеного між приватним підприємцем ОСОБА_4 (виконавець) та приватним підприємцем ОСОБА_3 (замовник). Предметом договору є надання виконавцем - замовнику, транспортних послуг необхідних для здійснення доставки товару по території України. Термін договору з 01.02.2016 року до 31.12.2016 року включно. (а.с.31-32)

- договір - заявка від 30.05.2015 року № 1/05, згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити товар з с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області в м.Вінниця, водій ОСОБА_5, вартість транспортних послуг в сумі 22359, 00 грн., термін виконання відповідно до договору від 25.01.2015 року №1.(а.с.33)

- договір - заявка від 17.06.2015 року № 1/06, згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити товар з с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області в м.Луцьк, водій ОСОБА_5, вартість транспортних послуг в сумі 32856,00 грн., термін виконання відповідно до договору від 25.01.2015 року №1.(а.с.34)

- договір - заявка від 20.10.2015 року № 1/10, згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити товар з с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області в м.Одеса, водій ОСОБА_5, вартість транспортних послуг в сумі 59073,00 грн., термін виконання відповідно до договору від 25.01.2015 року №1.(а.с.35)

- договір - заявка від 29.10.2015 року № 2/10, згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити товар з с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області в м. Дніпропетровськ, водій ОСОБА_5, вартість транспортних послуг в сумі 71079,00 грн., термін виконання відповідно до договору від 25.01.2015 року №1.(а.с.36)

- договір - заявка від 31.10.2015 року № 3/10, згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити товар з с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області в м.Миколаїв, водій ОСОБА_5, вартість транспортних послуг в сумі 58725,00 грн., термін виконання відповідно до договору від 25.01.2015 року №1.(а.с.37)

- договір - заявка від 15.02.2015 року № 0/02, згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити товар з с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області в м.Дніпропетровськ водій ОСОБА_5, вартість транспортних послуг в сумі 71079,00 грн., термін виконання відповідно до договору від 25.01.2015 року №1.(а.с.38)

- договір - заявка від 21.02.2015 року № 2/02, згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити товар з с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області в м.Львів, водій ОСОБА_5, вартість транспортних послуг в сумі 26883,00 грн., термін виконання відповідно до договору від 25.01.2015 року №1.(а.с.39)

- договір - заявка від 25.02.2015року № 3/02, згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити товар з с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області в м.Київ, водій ОСОБА_5, вартість транспортних послуг в сумі 44196,00 грн., термін виконання відповідно до договору від 25.01.2015 року №1.(а.с.40)

- договір - заявка від 28.02.2015 року № 4/02, згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити товар з с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області в м.Харків, водій ОСОБА_5, вартість транспортних послуг в сумі 85608,00 грн., термін виконання відповідно до договору від 25.01.2015 року №1.(а.с.41)

- договір - заявка від 20.114.2016 року № 1/11, згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити товар з с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області в м.Київ, водій ОСОБА_5, вартість транспортних послуг в сумі 44196,00 грн., термін виконання відповідно до договору від 01.02.2016 року №1.(а.с.42)

- договір - заявка від 28.11.2016 року № 2/11, згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити товар з с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області в м.Харків, водій ОСОБА_5, вартість транспортних послуг в сумі 85608,00 грн., термін виконання відповідно до договору від 01.02.2016 року №1.(а.с.43)

Судом дослідженні товарно-транспортні накладні за травень, червень, жовтень, лютий 2015 року, листопад 2016 року, щодо відправки товару ПП ОСОБА_3, автомобільний перевізник ПП ОСОБА_4 (а.с.44-54)

- акти здачі - приймання виконаних робіт/наданих послуг (по перевезенню вантажів автомобільним транспортом) в період за 2015 - 2016 роки. (а.с.55-65)

- податкові декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_3, за 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік. (а.с.104-107, а.с.109-111, а.с.114-116)

- супровідні документи «CMR» з відмітками митниць російської федерації та України. (а.с.119-120)

- інформація про залишки товарно - матеріальних цінностей за динним обліку станом на 01.01.2014 року, 01.01.2015 року , 01.01.2016 року, 15.11.2017 року. (а.с.124-126)

- інформація щодо понесених витрат в частині реалізованого товару в розрізі товарних позицій та вартості одиниці за 2015-2016 роки. (а.с.127)

Згідно листа № 1216/ФОП/24-13-13-04 від 10.11.2017 року про надання документів податковим органом повідомлено (запропоновано) самозайнятій особі ОСОБА_3, у зв'язку з проведенням документальної планової перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року на підставі пп.20.1.2, п.20.1 ст.20, п.85.2, ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, надати до ГУ ДФС у Чернівецькій області документи/копії документів, засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) з таких питань:

- укладені контракти, угоди на придбання та продаж товарів (надання послуг) за період з 01.2014р. по 31.12.2016р.

- інші види договорів (в тому числі цивільно-правового характеру) за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016р.;

- дозвільні документи на приміщення, які використовуються в господарській діяльності за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р.;

- документи на право власності на землю чи право оренди на земельні ділянки за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016 р.;

- вантажно-митні декларації за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016р.;

- отримані та видані накладні за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р. ;

- отримані та видані податкові накладні за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р.;

- реєстри виданих та отриманих податкових накладних за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016р.;

- первинні документи, які підтверджують факт оплати товарів (послуг) постачальникам за період з 01.04.2014р. по 31.12.2016 р., в т.ч. акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), закупівельні акти;

- щоденні банківські виписки по розрахункових рахунках за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р.;

- трудові договори з найманими працівниками за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р.;

- відомості по нарахуванню та виплаті заробітної плати за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016р.;

- розрахунки за транспорті послуги (договори, угоди) за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р.;

- журнали обліку доходів та витрат за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р.

- перелік кредиторів станом на 01.01.2014р., 01.01.2015 р., 01.01.2016 р. та на 31.12.2016 р. із зазначенням дати виникнення заборгованості та суми заборгованості в розрізі кожного контрагента;

- переліки дебіторів станом на 01.01.2014р., 01.01.2015 р., 01.01.2016 р. та на 31.12.2016 р. із зазначенням дати виникнення заборгованості та суми заборгованості в розрізі кожного контрагента;

- інформацію про залишки товарно-матеріальних цінностей за даними обліку станом на 01.01.2014р., 01.01.2015 р.,01.01.2016 р. та на 31.12.2016 р. в розрізі товарів та їх кількості.

В листі податковим органом звертається увага також на те, що ненадання документів (копій документів) у зазначений у запиті термін тягне за собою накладення відповідальності відповідно до статті 121 Податкового кодексу України.

Поряд з цим, ГУ ДФС у Чернівецькій області повідомляє, що згідно із п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності. (а.с.131-132)

29.11.2017 року позивач (лист вх. № 2/11/17 від 29.11.2017 року) надав ГУ ДФС у Чернівецькій області відповідь, в якій повідомив наступне: до раніше наданої інформації щодо залишків товарно - матеріальних цінностей за даними обліку станом на 01.01.2014 року 01.01.2015 року, 01.01.2016 року, 31.12.2016 року, 15.11.2017 року, додано до перевірки наступні документи.

- договори оренди приміщення з ОСОБА_6 від 01.04.2011 року та від 01.04.2016 року.

- договір від 25.03.2016 року № 5354/16-к (ПТНП) з ПАТ "Мотор Січ" зі специфікаціями № 1,2,3,4, з рахунками на оплату від 23.04.2016 року № 1270, від 25.04.2016 року № 1039 від 30.08.2016 року № 2251та платіжними дорученнями про оплату за товар.

- накладні на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 23.05.2016 року від 23.05.2016 року № 033574, від 23.05.2016 року № 0338575, від 27.05.2016 року № 0325028, від 03.02.2017 року № 0393704 з ПАТ "Мотор Січ".

- договір купівлі-продажу від 29.02.2016 року № 29-02/37 з ПАТ "Харківський електротехнічний завод" з додатковою угодою № 1 від 29.02.20О6 року з рахунками на оплату від 29.02.2017 року № 23/688 та від 01.03.2016 року № 23/693.

- видаткові накладні від 01.03.2016 року № 1600138 та 1600141.

- контракти з AT "Артинський завод", російська федерація: від 21.10.2014 року № 1703 з додатками № 1, від 27.07.2015 року № 2; від 27.07.2016 року № 1869, з додатком від 27.07.2016 року та додатковою угодою № 1.

- рахунки - фактури від 02.02.2015 року № 1/54 від 15.10.2015 року № 5144 від 17.11.2016 року № 6983 з деклараціями на товари із відмітками митниць російської федерації та України.

- міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) № 54 № 5144 № 426398 з товаросупровідними документами (відвантажувальними специфікаціями та пакувальними листами ) № 554 із відмітками митниць російської федерації та України.

- вантажно-митні декларації від 09.02.2015 року № 408030002/6 від 18.10.2015 року № 408030002/2015/000861, від 22. 11. 2016 року № 408030001/2016/000727

- сертифікат про походження товару № 438923 AT "Артинський завод"

- платіжні доручення в іноземній валюті про оплату за товар від 05.12.2014 року № 01, від 19.12.2014 року № 02, від 06.08.2015 року, від 20.08.2015 року від 11.08.2016 року із заявами про купівлю іноземної валюти та касовими ордерами.

- договір та довідка про транспортні витрати від 09.02.2015 року № 6 послу наданих ТОВ "Єкос Інтернаціонал" за маршрутом смт. Арті - м. Чернівці.

- товарна накладна від 15.10.2015 року № 5165 з AT "Артинський завод", Російська федерація.

- довідка про транспортні витрати з ТОВ "БЕЗОН-ТРАНС" від 16.10.2015 року.

- рахунок-фактура від 21.11.2016 року № 65 на транспортні витрати, надані ФОП ОСОБА_7 за маршрутом смт. Арті - с. Тарасівні Чернівецької області та договір від 16.11.2016 року № 1 на транспортні перевезення з довідкою про транспортні витрати

- платіжні доручення на сплату митних платежів. ПДВ.

- технічний паспорт на вантажний автомобіль DODGE SPRINTER НОМЕР_6, зареєстрований на чоловіка ОСОБА_8.(а.с.133-134)

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що прийняті податкові повідомлення-рішення, на його думку, є протиправними, оскільки, податковий орган не врахував у складі валових витрат документально підтверджені витрати, які безпосередньо пов'язані із господарською діяльністю позивача, а саме транспортні витрати, які позивачеві надані (послуги) фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, даний суб'єкт господарювання протягом періоду, що перевірявся здійснював вантажні перевезення автомобільним транспортом - реалізованих позивачем товарно - матеріальних цінностей; реалізація товарів позивачем підтверджується належними доказами; при реалізації (одноразово) значної кількості товарів, позивач за власний рахунок забезпечував транспортування придбаних товарів до місця вивантаження в межах України, який зазначить покупець.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову прийшов до висновку, що відповідач, при прийнятті оскаржуваих рішень, діяв правомірно, з дотриманням вимог податкового законодавства.

Колегія суддів, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755 -VI. (далі - ПК України)

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) встановлено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону № 996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, позивач повинен мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Таким чином, господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційного з'ясування обставин справи в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого на час вирішення спору ст.74 КАС України, частиною другої якої передбачено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У даній справі в основу складу податкових правопорушень покладені взаємовідносини позивача з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4.

Доведеність податкового правопорушення полягає у комплексному дослідженні усіх складових господарських операцій.

В аспекті наведеного колегія суддів враховує, що наявними матеріалами справи не підтверджуються висновки податкового органу про відсутність реального здійснення господарських операцій, з огляду на наступне.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що податковий орган, при проведенні перевірки позивача, не врахував у складі валових витрат документально- підтверджені витрати, які безпосередньо пов'язані із господарською діяльністю позивача, а саме, транспортних витрат, які позивачеві надані фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_5). Даний суб'єкт господарювання протягом періоду, що перевірявся, здійснював вантажні перевезення автомобільним транспортом реалізованих позивачем товарно-матеріальних цінностей. Реалізація товарів ФОП ОСОБА_3 підтверджується даними належним чином зареєстрованого РРО. На прохання своїх покупців за усною домовленістю між продавцем (ФОП ОСОБА_3) та покупцем та при реалізації одноразової значної кількості товарів ФОП ОСОБА_3 за власний рахунок забезпечувала транспортування придбаних товарів до місця вивантаження в межах України, який зазначить покупець. Для забезпечення даних умов позивач замовляла послуги перевезення вантажів у ФОП ОСОБА_4

На підтвердження вищевказаного позивачем до матеріалів справи надано документи, що підтверджують понесені витрати, що пов'язані з господарською діяльністю позивача, та відповідають вимогам статті 177 Податкового Кодексу України (далі - ПКУ) в редакції, що діяла на момент виникнення оскаржуваних правовідносин.

Так, відповідно до п. 177.4. статті 177 ПКУ до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що створюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, посллт), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можлть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату' основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послут), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно- правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що відповідачем безпідставно не включено до складу витрат, вартість одержаних позивачем послуг по взаємозв"язках з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4.

При цьому, суд першої інстанції безпідставно не врахував зазначених вище обставин при прийнятті оскаржуваного рішення.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується приходить до висновку, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Статтею 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною 4 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України мотивувальна частина судового рішення повинна містити посилання на докази, відхилені судом, мотиви їх відхилення та мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Оскаржуване рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч.2 вказаної статті, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.3 ст.242 КАСУ).

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області від 21.12.2017 року № , , та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 21.12.2017 року, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.12.2017 року № Ф-.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (58013, м.Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-а, ) понесені судові витрати в сумі 9107,50 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 квітня 2019 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.