Справа № 120/286/19-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/286/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

03 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року (прийнято 31 січня 2019 року о 08:45 год. у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення коштів за податковим боргом,

В С Т А Н О В И В :

позивач 28.01.2019 звернувся із адміністративним позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 податковий борг в сумі 240 455, 56 грн.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2019 заяву Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за податковим боргом залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків заяви до 08:45 год. 30.01.2019, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 1921, 00 грн.

Вказана ухвала отримана представником Головного управління ДФС у Вінницькій області 29.01.2019, що підтверджується матеріалами справи.

29.01.2019 представником Головного управління ДФС у Вінницькій області подано до суду клопотання про усунення недоліків, у якому останній зазначив, що частиною 2 статті 283 КАС України визначено перелік документів, які повинна містити заява органу доходів і зборів, у даному переліку відсутні будь-які посилання на сплату судового збору за подання заяви. Статтею 183-3 КАС України (в новій редакції ст.283) подання визначено як форму звернення до суду органів Державної фіскальної служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень. Вказане подання (заяву) Закон України "Про судовий збір" не відносить до об'єктів, за які справляється судовий збір.

Також вказав, що аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 №826/4553/17. Таким чином, заява Головного управління ДФС у Вінницькій області, передбачена ст.283 КАС України (ст. 183-3 КАС України в попередній редакції), не є об'єктом справляння судового збору.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2019 08:45 год. заяву Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за податковим боргом разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, посилаючись на постанову Верховного суду від 11.12.2018 вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що подане подання (заяву) Закон України "Про судовий збір" не відносить до об'єктів, за який справляється судовий збір, а положеннями ст. 283 КАС України не зазначено будь-якого документу стосовно сплати судового збору, який необхідно долучити до заяви.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про повернення заяви Головного управління ДФС у Вінницькій області, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки зазначені в ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2019 Головним управлінням ДФС у Вінницькій області не усунені в повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Частиною 1 статті 283 КАС України вказано, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Згідно ч. 2 ст. 283 КАС України, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

З аналізу наведених положень слідує, що заява є підставою для здійснення провадження у справі за зверненням органів доходів і зборів за особливою процедурою, а тому вважається особливою формою позовної заяви, яка є об'єктом справляння судового збору.

При цьому, ч. 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, в порушення вказаних вимог КАС України, заявником не було надано до заяви документу про сплату судового збору, у зв'язку з чим ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2019 заяву Головного управління ДФС у Вінницькій області про стягнення коштів за податковим боргом залишено без руху.

В подальшому позивачем подано клопотання в якому скаржник вважаючи, що заява передбачена ст. 283 КАС України не є об'єктом справляння судового збору просив вважати недоліки заяви усунутими та відкрити провадження.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 ст. 1 Закону "Про судовий збір" вказано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Отже, враховуючи, що заява про стягнення коштів за податковим боргом, подана в порядку статті 283 КАС України, є формою звернення органу Державної фіскальної служби України під час здійснення передбачених законом повноважень, за її подання має бути сплачений судовий збір.

При цьому, заявник не має пільг щодо сплати судового збору (не звільнений від сплати судового збору), відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Головне управління ДФС у Вінницькій області, як суб'єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірно висновку, щодо необхідності неухильного виконання позивачем покладених на нього КАС України процесуальних обов'язків, зокрема, щодо сплати судового збору.

Оцінюючи посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 826/4553/17, слід вказати, що у даній справі податковий орган звернувся до суду із поданням, в якому просив прийняти постанову про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна відповідача.

Також Верховний Суд вказав, що вказане подання не відноситься до об'єктів, за який справляється судовий збір.

Проте, вказане у рішенні подання подане 31.03.2017, тобто до внесення змін в Кодекс адміністративного судочинства України та Закону України "Про судовий збір", а тому, судом приймалось рішення відповідно до норм чинних на момент звернення із поданням.

При цьому, в даному випадку позивач звернувся із заявою про стягнення коштів за податковим боргом до суду 28.01.2019.

На даний момент, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік документів, за подання яких судовий збір не сплачується, при цьому, заява про стягнення коштів за податковим боргом у вказаному переліку відсутня.

Відтак, апеляційний суд зазначає, що дана справа та вказана скаржником не є ідентичними, висновок Верховного Суду ґрунтується на нормах КАС України чинних до 15.12.2017.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми процесуального права, в зв'язку з чим апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Вінницькій області необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2019 - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до частини 3 статті 272 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.