Справа № 1440/1743/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/1743/18
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представника апелянта -Олійник Л.О.

за участю представника позивача - Мезінова О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року по справі за позовом ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» ( надалі - позивач, ТОВ «МГЗ») звернувся з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ( надалі - відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача: № від 10.07.2018, яким товариству визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 615 635 гривень, та податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2018, яким товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 547231 гривень та застосовано штрафні санкції 273 615,5 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що в нього є в наявності всі первинні документи з приводу взаємовідносин з ТОВ «ТД Укрснабсбит», підтверджуючи податковий кредит сплачений на користь цього постачальника за вересень, жовтень, листопад та грудень 2015 року, та подальше використання придбаного кабелю у господарської діяльності товариства, які були надані в процесі перевірки. Посилання податківців на недоліки у товарно-транспортних документах, та відсутність сертифікатів якості є хибними, та не свідчать про нереальність господарських операцій

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року - позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 10.07.2018 року № . Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 10.07.2018 року № .

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду від 22.10.2018 року - скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Зокрема, відповідач посилається на безпідставність формування позивачем валових витрат та податкового кредиту за результатом взаємовідносин з контрагентом, з огляду на фіктивність укладених правочинів та відсутність реальності проведених операцій, що свідчить про укладання угод без мети настання реальних правових наслідків та з метою ухилення від сплати податків. Водночас, відповідач зазначає, що юридична дефектність первинних документів не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції. А тому, прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, на думку суб'єкта владних повноважень, є правомірним та не підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач послався на доводи, ідентичні тим, що викладені в позовній заяві та узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» зареєстровано в якості юридичної особи 16.09.04. Основним видом діяльності ТОВ «МГЗ» є виробництво глинозему (оксиду алюмінію).

18.09.2015 ТОВ «МГЗ» уклав договір з ТОВ «ТД Укрснабсбит» №НГЗ-Д-15-401 на поставку кабелю мідного NYCWY 3*150 SM70.

05.10.2015 ТОВ «МГЗ» уклав договір з ТОВ «ТД Укрснабсбит» №НГЗ-Д-15-446 на поставку кабелю мідного NYCWY SM.

Відповідно до цих договорів, ТОВ «ТД Укрснабсбит» було виписано на адресу ТОВ «МГЗ» податкових накладних на загальну суму 3 283 385,70 гривень, з них податку на додану вартість 547 230,95 гривень.

Також, на зазначено суму ТОВ «ТД Укрснабсбит» було виписано на адресу ТОВ «МГЗ» видаткові накладні. В свою чергу ТОВ «МГЗ» платіжними дорученням в період з 29.09.2015 по 22.12.2015 перерахував на адресу ТОВ «ТД Укрснабсбит» 3283385,70 гривень, з них 547230,94 гривень податку на додану вартість.

Зазначений мідний кабель було оприбутковано ТОВ «МГЗ» на склад відповідно до прибуткових ордерів.

В подальшому, придбаний позивачем мідний кабель було встановлено підрядником ТОВ «Інтерпроальп» під час виконання робіт за об'єктом будівництва «Декомпозиція. Класифікація гідрату».

Кошти сплачені на користь 2736155 гривень ТОВ «МГЗ» врахував у податковому обліку під час визначення об'єкту оподаткування податку на прибуток та 547 230,94 гривень в якості податкового кредиту.

В період з 12.06.2018 по 18.06.2018 Офіс великих платників податків ДФС провів документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «МГЗ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Укрснабсбит» за жовтень-грудень 2015.

За результатами перевірки складено Акт №1889/28-10-41-09/33133003 від 22.06.2018.

Під час перевірки податківці дійшли висновків, що ТОВ «МГЗ» порушено вимоги ст.134 ПК України та занижено об'єкт оподаткування податком на прибуток на суму 2 736 155 гривень, що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 492508 гривень, а також порушено вимоги ст.ст.198, 200 ПК України та завищено суму податкового кредиту на загальну суму 547 231 гривень, та як наслідок - суму бюджетного відшкодування на цю же суму за вересень, жовтень, листопад та грудень 2015 року.

Зазначені висновки перевіряючих обумовлені тим, що під час перевірки було встановлено, що товарно-транспортні накладні на транспортування товару за договорами поставки між ТОВ «МГЗ» та ТОВ «ТД Укрснабсбит» мають численні недоліки: відсутні номера посвідчень водіїв, відсутня кількість місць, маса вантажу брутто, відсутня посада відповідальної особи вантажовідправника, відсутня конкретна адреса пунктів навантаження/розвантаження вантажу, відсутня інформація щодо проведених вантажно-розвантажувальних операцій. Зазначене не дає можливості визнати такі товарно-транспорті накладні первинними документами, та підтвердити реальність господарської операції. Крім того, позивачем до перевірки не надано документів, які відповідно до п.3.4 Договору від 18.09.15 та Договору від 05.10.2015 постачальник ТОВ «ТД Укрснабсбит» має надати покупцю - рахунки-фактури та сертифікати якості (паспорти). Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних, постачальником кабелю мідного ТОВ «ТД Укрснабсбит» було ТОВ «Бізнес перфект Груп». В свою чергу ТОВ «Бізнес перфект Груп» є сумнівним підприємством, свідоцтво платника ПДВ анульоване за рішенням контролюючого органу 13.09.2017 у зв'язку з ненаданням декларацій протягом року. Згідно з даними ІС «Податковий блок» та ЄРПН, ТОВ «Бізнес перфект Груп» здійснювало свою господарську діяльність лише тільки протягом листопада 2015-березня 2016 року. Кількість працюючих всього 5 осіб. За результатами аналізу податкової звітності (ЄРПН, звіт 1-ДФ), встановлено, що відсутня інформація щодо залучення працівників за договорами аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), іншими договорами цивільно-правового характеру, а також відсутня інформація щодо надання підприємству послуг оренди або лізингу основаних фондів. Тобто, фактично у ТОВ «Бізнес перфект Груп» відсутні постачальники матеріальних та трудових ресурсів. Згідно з даними ЄРПН ТОВ «Бізнес перфект Груп» протягом жовтня - грудня 2015 року здійснювало продаж автомобільних запчастин, змішувачів для кухні, ванної та душових кабін, вугілля та ін., а також надані послуги з балансування колес, бухгалтерські послуги, послуги з виготовлення та узгодження креслень, організація та координація PR-заходу, юридичні послуги та багато іншого. Враховуючи значні обсяги постачання різнопланових послуг та товарів ТОВ «Бізнес перфект Груп» протягом жовтня-грудня 2015 та недостатню кількість трудових ресурсів, не можливо підтвердити реальність постачання відповідних товарів ТОВ «Укрснабсбит». Крім того, до Офісу великих платників надійшла податкова інформація щодо ТОВ «ТД Укрснабсбит», згідно якої номенклатура товарів, поставлених ТОВ «Бізнес перфект Груп» підприємствам покупцям не відповідає номенклатурі товарів, отриманих ТОВ «Бізнес перфект Груп» від постачальників. Крім того, відповідачем зазначено, що стосовно посадових осіб ТОВ «Укрснабсбит» зареєстровано кримінальне провадження №0000096 за фактом фіктивного підприємництва.

10.07.2018 уповноваженою особою Офісу великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення № про визначення ТОВ «МГЗ» грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 615 635 гривень, з яких 492 508 грн. за основним платежем та 123 127 грн. штрафних санкцій.

10.07.2018 уповноваженою особою Офісу великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування ТОВ «МГЗ» на суму 547 231 гривень та штрафні санкції на суму 273 615,5 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з правомірності формування позивачем валових витрат та податкового кредиту за господарськими операціями з Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрснабсбит» з огляду на те, що факт вчинення спірних операцій підтверджується належними первинними документами складеними за результатом дійсних, реально виконаних правочинів. Висновок податкового органу щодо штучності формування позивачем показників податкової звітності є неправомірним, оскільки належними первинними документами підтверджено настання реальних правових наслідків, зміну майнового стану сторін, а також безпосередній зв'язок проведених операцій із господарською діяльністю позивача. Суд спростував доводи суб'єкта владних повноважень стосовно формування позивачем валових витрат та податкового кредиту з порушенням норм податкового законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Відповідно до ст.185 Податкового кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є господарська операція з постачання товарів, постачання послуг, ввезення товарів (послуг) на митну територію України, вивезення товарів (послуг) у митному режимі експорту.

Відповідно до ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, відповідно до Кодексу у підприємства є право на включення до податкового кредиту та витрат сплачених сум іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

З урахуванням досліджених доказів суд першої інстанції слушно зауважив, що актом перевірки підтверджено той факт, що безпосередньо постачальник позивача ТОВ «ТД Укрснабсбит» придбавав у ТОВ «Бізнес перфект Груп» кабель мідний, який в подальшому поставив на адресу ТОВ «МГЗ». Податківці не змогли лише відслідкувати надходження кабелю саме до ТОВ «Бізнес перфект Груп». Разом з тим, ТОВ «МГЗ» не мав правовідносин з ТОВ «Бізнес перфект Груп», а тому це жодним чином не може вплинути на податкові зобов'язання позивача.

Згідно акту перевірки вбачається, що в період вересень-листопад 2015, на час проведення спірних господарських операцій, ТОВ «Бізнес перфект Груп» займався господарською діяльність, а звітність перестав подавати лише з 2016 року, і лише в 2017 році йому було анульоване свідоцтво платника ПДВ. За таких обставин, недотримання ТОВ «Бізнес перфект Груп» вимог податкового законодавства у 2016 та 2017 році, жодним чином не впливає на правомірність правовідносин ТОВ «МГЗ» та ТОВ «ТД Укрснабсбит» у 2015 році.

Щодо посилання апелянта на недоліки товарно-транспортних накладних та відсутність інвойсів та паспортів якості по зазначеним господарським операціям, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, досліджуючи реальність та товарність вказаних договорів, суд з'ясував, що позивачем в ході перевірки були надані на підтвердження господарських операцій договори, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні, прибуткові ордери.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, у власному капіталі підприємства у зв'язку з його господарською діяльністю.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат та податкового кредиту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду стосовно того, що товарно-транспортні накладі є обов'язковим первинним документом для підтвердження надання експедиційних послуг, чи послуг з перевезення вантажів. У цьому ж випадку, позивач сплачував не за перевезення, а за товари. Перевезення товару здійснювалось продавцем за власний рахунок. А тому товарно-транспортна накладна у цьому випадку взагалі не є обов'язковою для підтвердження права на врахування у податковому обліку сплачених коштів на адресу продавця.

Таку ж правову позицію Верховного Суду висловлено у постанові від 26.06.2018 по адміністративній справі №804/4874/16.

Таким чином, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.

До того ж, придбані у контрагентів товари (послуги) було використано позивачем у межах власної господарської діяльності з метою отримання прибутку, що узгоджується з основними видами господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» - виробництво глинозему (оксиду алюмінію).

Придбаний позивачем мідний кабель було встановлено підрядником ТОВ «Інтерпроальп» під час виконання робіт за об'єктом будівництва «Декомпозиція. Класифікація гідрату». Про подальше використання придбаних позивачем у контрагента послуг свідчать надані позивачем та досліджені в процесі розгляду справи судом прибуткові ордери щодо оприбуткування кабелю на склад позивача, договір підряду, а також виконавчо - будівельна документація ( акти приймання виконаних будівельних робіт форма № КБ - 2в, довідки про вартість робіт № КБ -3, підсумкові відомості ресурсів, акти про витрату давальницьких матеріалів форма № М-23).

Оскільки вищезазначений кабель призначався для використання при проведенні робіт з капітального будівництва на об'єкті основних засобів позивача, то цей актив був оприбуткований позивачем на рахунок 2052 «Матеріали для капітального будівництва».

Судом також встановлено, що на момент вчинення спірних господарських операцій контрагент позивача був зареєстрований у встановленому законом порядку, мав свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» підтвердило факт реальності господарських операцій з контрагентом, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні спірних господарських операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем не надано.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації, наявності чи відсутності основних фондів у останніх тощо.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов'язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Також, податковим органом не надано доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, як-от: судових рішень, вироків, не наведено доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», Суд звертав увагу на необхідність покладення обов'язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Податкова інспекція не навела жодних доводів щодо наявності в діях ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» ознак неправомірних дій, а наведені відповідачем у апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують правильність висновку суду першої інстанції щодо правомірності формування валових витрат та податкового кредиту за господарськими операціями з ТОВ «ТД Укрснабсбит».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відповідача від 10.07.2018 р. №, №

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року по справі за позовом ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 04.04.2019р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.