Справа № 243/3329/19
Суддя: Дюміна Н. О.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/57/2019
Номер справи 243/3329/19
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2019 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дюміної Н.О.

при секретарі Ревва Е.Г.

за участю:

представників позивача Лозового С.О., Ясинського О.М.

відповідача ОСОБА_3,

перекладача Рябініної І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Слов'янську в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Слов'янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України, затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2019 року Слов'янський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України, затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3, обґрунтувавши свої вимоги тим, що громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, прибув на запрошення своєї знайомої, громадянки України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у 2002 році, через КПП «Харків» за паспортом НОМЕР_1, виданим МВС Республіки Білорусь від 20.11.2001 строком дії до 02.06.2014. Термін перебування на території України ОСОБА_3 закінчився у 2002 році, з території України відповідач своєчасно не виїхав та з цього часу перебуває в Україні незаконно. 21.02.2018 під час проведення на території м. Слов'янськ операції, під умовною назвою «Мігрант», з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України при сумісному відпрацюванні працівниками Слов'янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області та Слов'янського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області був встановлений громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебував на території України незаконно. Він надав закордонний паспорт НОМЕР_1, виданим МВС Республіки Білорусь від 20.11.2001 року строком дії до 02.06.2014 року. Тому просять суд винести рішення про примусове видворення за межі України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3, та його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В судовому засіданні представники позивача просили позов задовольнити. На його обгрунтування навели доводи аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав повністю. Пояснив, що своєчасно не залишив територію України через брак коштів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 є громадянином Республіки Білорусь, що підтверджується паспортом НОМЕР_1, виданим 20 листопада 2001 року, строком дії до 02 червня 204 року.

Факт незаконного перебування на території України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3 було виявлено 21 лютого 2018 року при проведенні цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю виконання законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» працівниками Слов'янського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Донецькій області за адресою: м. Святогірськ, вул. Маяковського, 14.

21 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_3 Слов'янським міським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДО № 000757 відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП, та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МДО № 000757 у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Зазначене адміністративне стягнення ОСОБА_3 у встановленому порядку не оскаржував, штраф сплатив 22 лютого 2018 року, що підтверджується квитанцією від 22 лютого 2018 року.

На підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Слов'янським міським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області було винесено Рішення № 2 від 21 лютого 2018 року про примусове повернення з України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3, зобов'язано його самостійно залишити територію України у термін до 21 березня 2018 року, зобов'язано звернутись до консульської установи щодо отримання документів для виїзду з території України. Про це відповідачу було належним чином повідомлено 21 лютого 2018 року та вручене рішення, про що свідчить його особистий підпис.

20 березня 2019 року працівниками Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області під час проведення на території м. Слов'янська Донецької області цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю та виконанням законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» було виявлено громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який не виконав рішення про примусове повернення № 2 від 21.02.2018, та знаходиться на території України без законних на то підстав.

Таким чином, у відведений термін до 21 березня 2018 року у відповідач не виконав Рішення № 2 від 21 березня 2018 року про примусове повернення з України та ухиляється від виїзду.

Згідно пояснень ОСОБА_3 від 20.03.2019 він своєчасно не виконав рішення про примусове повернення до країни походження через те що у квітні 2018 року не зміг потрапити на прийом до Консульської установи Республіки Білорусь для отримання документа якій дає право на виїзд з України. Більше з цього приводу відповідач до дипломатичних установ Республіки Білорусь не звертався.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22.09.2011 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За приписами частини 1статті 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону).

Статтею 30 Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми слідує, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_3 перебуває на території України без документів на право проживання в Україні, та 21 лютого 2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.203КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, який відповідачем сплачено у добровільному порядку. Крім того, відносно громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3 компетентним органом прийнято Рішення про примусове повернення, яке до суду не оскаржувалось, та згідно із прийнятим Рішенням іноземець повинен був самостійно залишити територію України в строк зазначений у Рішенні - не пізніше 21 березня 2018 року. Однак, громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_3 рішення в установлений строк без поважних причин не виконав.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При вирішенні питання про примусове видворення судом враховано обставини через які особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуація міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

З огляду на встановлені обставини, суд враховує, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, а також те, що відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а тому приходить до висновку про наявність підстав для примусового видворення відповідача за межі території України, оскільки громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_3 порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства і не виконав в установлений строк без поважних причин Рішення про примусове повернення, та у відповідача відсутні документи на право перебування на території України.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині примусового видворення громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3 за межі території України.

Вирішуючи питання про затримання громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3 з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість місяців), суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Частина 4 ст. 30 зазначеного Закону передбачає, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З огляду на те, що є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ОСОБА_3, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, що підтверджується його ухилення від добровільного виїзду, відсутність родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а також документів на повернення, суд вважає позов в частині затримання громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2,5,7-9,72-79,90,241,242,243,246,250,255, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Слов'янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України, затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3 - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк шість місяців.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 289 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Н.О.Дюміна