Справа № 400/120/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/120/19
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання підробленим рішення від 21.12.2000 року № 26/1 «Про перейменування вулиці Паркової у вулицю Анатолія Олійника та внесення змін до п. 1 рішення міської ради від 03.03.2000 року № 17/20», -

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2019 року позивач - ОСОБА_2 звернувся з позовом до Миколаївської міської ради, а якому просив суд визнати рішення Миколаївської міської ради від 21.12.2000 року № 26/1 «Про перейменування вулиці Паркової у вулицю Анатолія Олійника та внесення змін до п. 1 рішення міської ради від 03.03.2000 року № 17/20» - підробленим.

В обґрунтування позову посилався на те, що в рамках кримінального провадження встановлений факт підроблення рішення Миколаївської міської ради від 21.12.2000 року № 26/1 «Про перейменування вулиці Паркової у вулицю Анатолія Олійника та внесення змін до п. 1 рішення міської ради від 03.03.2000 року № 17/20». Проте особа, якій може бути пред'явлено підозру - міський голова Чайка В.Д., померла, тому захист прав у кримінальному провадженні є неможливим. Звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку ЦПК України також є неможливим, оскільки є спір між позивачем та міською радою, яка вважає що рішення від 21.12.2000 року № 26/1 приймалось. Позивач зазначив, що спірне рішення зачіпає його інтереси, оскільки він проживає на вулиці Парковій, яка за підробленим спірним рішенням була перейменована у вулицю Анатолія Олійника. Міська рада, не зважаючи на встановлення факту підроблення в рамках кримінальної справи, використовує рішення від 21.12.2000 року № 26/1, посилаючись при цьому на те, що воно судом не скасовано та не визнано підробленим. Заявляючи саме вимоги про визнання рішення підробленим позивач зазначив, що обрав належний, на його думку, спосіб захисту своїх інтересів, від порушень з боку суб'єкту владних повноважень - Миколаївської міської ради.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд при вирішенні питання про відкриття провадження не застосував п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, відповідно до якого суд може обрати будь-який спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод і інтересів. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що захист інтересів позивача в порядку кримінального або цивільного судочинства є неможливим, про що було зазначено в позовній заяві. Іншого способу захисту інтересів апелянті, окрім як звернення з позовом до адміністративного суду, чинним законодавством не передбачено.

Відповідач - Миколаївська міська рада, своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся з позовом до Миколаївської міської ради, а якому просив суд визнати рішення Миколаївської міської ради від 21.12.2000 року № 26/1 «Про перейменування вулиці Паркової у вулицю Анатолія Олійника та внесення змін до п. 1 рішення міської ради від 03.03.2000 року № 17/20» - підробленим.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору, який має бути публічно-правовим, а заявлені в позові вимоги мають відповідати ч. 1 ст. 5 КАС України. Оскільки нормами КАС України не передбачено прийняття адміністративним судом рішення про визнання документів підробленими та враховуючи зміст поняття «підроблений документ», суд першої інстанції дійшов висновку що вирішення питання про підроблення міською радою документів має розглядатись в порядку кримінального судочинства.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа це - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір це - спір, у якому хоча б одна зі сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватись в порядку кримінального судочинства.

Судовий захист прав і свобод людини, зокрема судовий контроль за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, який здійснюється судом в порядку адміністративного судочинства, кореспондується з положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо ефективного засобу юридичного захисту від порушень, вчинених особами, які здійснюють свої офіційні повноваження. Реалізація права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів має відповідати також вимозі стосовно доступності правосуддя, про що зазначено у міжнародних правових документах - Загальній декларації прав людини (стаття 8), Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (стаття 14), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (стаття 6), Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів та зловживання владою, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року (пункт 4).

До позовної заяви була додана копія листа Миколаївської місцевої прокуратури № 1 від 25.09.2018 року, відповідно до якого апелянта повідомлено, що процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000458 щодо підроблення рішення Миколаївської міської ради від 21.12.2000 року № 26/1 «Про перейменування вулиці Паркової у вулицю Анатолія Олійника та внесення змін до п. 1 рішення міської ради від 03.03.2000 року № 17/20», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, повідомлено Миколаївського міського голову про те, що слідством встановлено, що рішення від 21.12.2000 року № 26/1 є підробленим, та рекомендовано його не використовувати.

Колегія суддів встановила, що постановою слідчого відділу Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області від 21.12.2018 року закрито кримінальне провадження № 0000458. В подальшому, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.01.2019 року (справа № 490/10847/18) постанова про закриття кримінального провадження була скасована (ЄДРСР № 79355770). При цьому скасовуючи постанову про закриття кримінального провадження слідчий суддя встановив, що маючи достатність підстав для завершення досудового розслідування, для встановлення наявності складу кримінального правопорушення, слідчим виноситься постанова з підстав, явно не відповідаючих викладеним обставинам у постанові.

Визнання рішення суб'єкту владних повноважень підробленим не відноситься до повноважень адміністративного суду, оскільки в цьому випадку відсутній публічно-правовий спір, який виник при виконанні міською радою публічно-владних управлінських функцій, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Підроблення документів віднесено чинним законодавством до кримінальних правопорушень та є злочином проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування (розділ XV ст. 358 КК України).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для застосування п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, та відмови у відкритті провадження у справі за позовом апелянта, з одночасним роз'ясненням позивачу, що вирішення питання про підроблення рішення Миколаївської міської ради № 26/1 від 21.12.2000 року «Про перейменування вулиці Паркової на вулицю Анатолія Олійника та внесення змін до п. 1 рішення міської ради від 03.03.2000 № 17/20» віднесено до норм Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України в порядку кримінального судочинства.

При цьому, колегія суддів зазначає про помилковість посилань апелянта на приписи п. 10 ч. 1 ст. 245 КАС України, відповідно до якого до повноважень суду віднесено можливість прийняття рішення у інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм процесуального права при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження в справі, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 316, 322, 325, 327-329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання підробленим рішення від 21.12.2000 року № 26/1 «Про перейменування вулиці Паркової у вулицю Анатолія Олійника та внесення змін до п. 1 рішення міської ради від 03.03.2000 року № 17/20» - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.04.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.