Справа № 0540/8168/18-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 р. Справа№0540/8168/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі судового засідання - Білоусовій К.С.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача Кожан О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Чукової Наталії Вікторівни, Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації про:

визнання протиправним та скасування наказу Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Чукової Н.В. № 3к від 07.08.2018 року "Про звільнення" ОСОБА_1 з посади начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації,

поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації,

стягнення з Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.08.2018 року по день розгляду справи в суді,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Чукової Наталії Вікторівни, Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації про:

- визнання протиправним та скасування наказу Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Чукової Н.В. № 3к від 07.08.2018 року "Про звільнення" ОСОБА_1 з посади начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації,

- поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації,

- стягнення з Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.08.2018 року по день розгляду справи в суді.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року на справі № 805/2819/16 -а наказом Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Чукової Н.В. № 1 від 03.05.2018 року був скасований наказ від 05 серпня 2016 року та поновлено позивача на посаді начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації. Пізніше, наказом Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Чукової Н.В. № 3к від 07.08.2018 року «Про звільнення» ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», у зв'язку зі скороченням штату. Це сталось через прийняття наказу № 2 від 28.05.2018 року «Про скорочення штату», Який вважає виданим безпідставно, оскільки фактично департамент з питань внутрішньої політики перебуває в стані припинення.

Згідно з розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації Жебрівського П.І. за № 54 від 28.01.2016 року департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації є правонаступником департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, і реорганізація шляхом злиття відбулась ще у 2016 році.

Вказує, що голова ліквідаційної комісії не має права видавати будь-які накази, в тому числі наказ про звільнення, які стосуються повноважень органу, який ліквідується, адже таке право в силу приписів законодавства належить керівнику органу державної влади, а у разі його відсутності його першому заступнику або заступнику згідно з Положенням про орган та наказом «Про розподіл повноважень між керівником, першим заступником та заступником керівника».

Вважає, що оскільки поновлення на роботі відбулося внаслідок рішення суду, то в силу повноважень п. 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП України їй повинно було бути запропоновано посаду згідно до кваліфікації, а саме начальника управління в департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, який було щойно створено, відповідно до положень ст. 108 ЦК України та ч. 5 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Вважає наказ від 07.08.2012 року № 3к «Про звільнення» таким, що не відповідає чинному законодавству України та підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 поновленню на посаді начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації.

Перший відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що відповідно до п. 1 розпорядження голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації № 54 «Про структуру обласної державної адміністрації» від 28 січня 2016 року утворено Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, як самостійний структурний підрозділ облдержадміністрації загальною чисельністю 54 штатні одиниці, з правом юридичної особи, шляхом злиття департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації з чисельністю 35 штатних одиниць, управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної державної адміністрації з чисельністю 19 штатних одиниць. Вказує, що департамент з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації перебуває в стані припинення, проте не припинений, у зв'язку з чим вимоги позивача до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації про стягнення з Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.08.2018 року по день розгляду справи в суді вважає безпідставними.

Зауважує, що прийняті нею накази приймались з метою реалізації розпорядження Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 28.01.2016 року № 54 «Про структуру обласної державної адміністрації», у зв'язку з припиненням департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, керуючись пунктом 1 частини 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

ОСОБА_1 відмовилась від вакантних посад у департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, запропонованих їй відповідно до її кваліфікації.

Відповідно до вимог діючого законодавства, звільнення допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду, відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення, тому звільнення ОСОБА_1 відбулося з дотриманням вимог законодавства, а позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідь на відзив позивачем вказано, що твердження відповідача є суперечливими, непослідовними та не узгоджуються з вимогами закону, оскільки відповідно до ст. 38 Закону України «Про державну службу» прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення інших питань, пов'язаних зі службою, здійснюються з урахуванням категорій посад державної служби та рангів державних службовців як виду спеціальних звань, що їм присвоюються. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про державну службу» просування державного службовця по службі здійснюється з урахуванням професійної компетентності шляхом зайняття вищої посади за результатами конкурсу відповідно до цього Закону. Зазначає, що згідно запису № 41 від 16.07.2016 позивачу присвоєно 5 ранг державного службовця, а проведення конкурсу вимагається лише у випадку прийняття на державну службу вперше, або у разі претендування на зайняття вищої посади, та в даному випадку безпідставне, адже вона претендує на зайняття рівнозначної посади.

Отже вважає попередження про наступне вивільнення є порушенням не правових дій, запропоноване переведення позивача на нижчі посади, а отже звільнення є незаконним, а посилання відповідача на відсутність права на компенсацію середнього заробітку за час вимушеного прогулу суперечить чинному законодавству.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24 вересня 2018 року.

24 вересня відкладено розгляд справи на 22 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відкладено розгляд справи до 19 листопада 2018 року, витребувано додаткові докази по справі.

19 листопада 2018 року ухвалою суду зупинено провадження по справі до набранням законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 0540/6570/18-а від 06.11.2018 року.

05 березня 2019 року ухвалою суду поновлено провадження по справі, призначено справу до підготовчого судового розгляду на 05 березня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання на 25 березня 2019 року.

Позивач в судовому засідання наполягла на задоволені позовних вимог.

Представник першого відповідача до судового засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечував з мотивів, викладених в відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача та представника першого відповідача по справі, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), є громадянином України, відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Голова комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступник директор департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Чукова Наталія Вікторівна, в даних правовідносинах, у відповідності до вимог ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатна особисто здійснювати свої права та обов'язки.

Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, в даних правовідносинах, у відповідності до вимог ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатен особисто здійснювати свої права та обов'язки.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації - заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуші Олександра Івановича, Донецької обласної державної адміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування наказу та розпорядження, поновлення на роботі, стягнення підвищення посадового окладу, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року у справі № 805/2819/16-а задоволено частково, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року у справі № 805/2819/16-а скасовано частково та прийняти нову постанову. Позов ОСОБА_1 до Голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації Гаркуші Олександра Івановича, Донецької обласної державної адміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування наказу та розпорядження, поновлення на роботі, стягнення підвищення посадового окладу, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації - заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуши О.І. від 5 серпня 2016 року № 64к "Про звільнення ОСОБА_1" з Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації за переведенням, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, стягнуто з Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 5 серпня 2016 року по день розгляду справи в суді у розмірі 140034 грн. 15 коп., з відрахуванням обов'язкових платежів податків і зборів, стягнуто з Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації на користь ОСОБА_1 заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5000 грн., в іншій частині постанову залишено без змін.

Наказом Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 3 травня 2018 року № 1к "Про поновлення на посаді", відповідно до Закону України "Про державну службу", на виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року по справі № 805/2819/16-а за позовом ОСОБА_1 до Голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації Гаркуші Олександра Івановича, Донецької обласної державної адміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування наказу та розпорядження, поновлення на роботі, стягнення підвищення посадового окладу, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, скасовано наказ від 5 серпня 2016 року № 64к "Про звільнення ОСОБА_1", поновлено ОСОБА_1 з 6 серпня 2016 року на посаді начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації.

Крім того, судом встановлено, що розпорядженням Голови обласної державної адміністрації від 28 січня 2016 року № 54 в результаті реорганізації утворено Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної адміністрації, шляхом злиття департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації з чисельністю 35 штатних одиниць, управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної державної адміністрації з чисельністю 19 штатних одиниць. Вказана обставина встановлено Постановою Першого апеляційного суду від 12.04.2018 року по справі № 805/2819/16.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

6 червня 2018 року першим відповідачем було надано позивачу попередження про наступне вивільнення державного службовця, яким було попереджено ОСОБА_1 про наступне вивільнення на підставі пункту 1 частини статті 87 Закону України "Про державну службу" та запропоновано наступні посади: головного спеціаліста відділу у справах релігій та національностей управління внутрішньої політики департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації; головного спеціаліста відділу методологічного забезпечення управління з впровадження реформ та децентралізації департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації. Також попереджено про те, що у разі відмови від переведення на одну із запропонованих посад, через 2 місяці від цього попередження позивача буде звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу". Із зазначеним попередженням позивач була ознайомлена 06.06.2018 року, проте не була згодна, про що зазначила у самому попередженні при ознайомленні з ним.

Наказом Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації "Про звільнення" від 7 серпня 2018 року № 3к, відповідно до наказу голови з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації від 28 травня 2018 року № 2 "Про скорочення штату", керуючись Законом України "Про державну службу" звільнено 7 серпня 2018 року ОСОБА_1 з посади начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу".

Вказані обставини встановлені, окрім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року по справі № 0540/6579/18-а, та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року по справі № 805/2819/16-а.

Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року по справі № 0504/6570/18, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до 1) Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступник директора департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Чукової Наталії Вікторівни, 2) Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації про визнання протиправним та скасування попередження від 6 червня 2018 року «Про наступне вивільнення державного службовця ОСОБА_1», зобов'язання звільнити з посади начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації у зв'язку з переведенням на посаду начальника управління внутрішньої політики департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, зобов'язання прийняти на посаду начальника управління внутрішньої політики департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, відмовлено повністю.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 43 Закону України "Про державну службу", підставами для зміни істотних умов державної служби є: 1) ліквідація або реорганізація державного органу; 2) зменшення фонду оплати праці державного органу; 3) скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Частиною 3 статті 43 Закону України "Про державну службу" визначено, що зміною істотних умов державної служби вважається зміна: 1) належності посади державної служби до певної категорії посад; 2) основних посадових обов'язків; 3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; 4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; 5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту). Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати. У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби. Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби. У разі незгоди державного службовця із зміною істотних умов державної служби він має право оскаржити відповідне рішення в порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Порядок переведення державних службовців регулюється статтею 41 ЗУ "Про державну службу".

Так, державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов'язкового проведення конкурсу: 1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби; 2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець. Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу.

Відповідно до частини 2 статті 41 ЗУ "Про державну службу" переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

З системного аналізу зазначених статей Закону України "Про державну службу" вбачається, що нормативне регулювання переведення державного службовця, що передбачене статтею 41 Закону України "Про державну службу" застосовується також і при переведенні на іншу посаду у зв'язку зі зміною істотних умов державної служби.

Таким чином, враховуючи положення статей 41, 43 ЗУ "Про державну службу", у випадку зміни істотних умов державної служби державний службовець може бути переведений без конкурсу на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду лише за його згодою, про що має бути подана відповідна заява.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону, яка визначає як підставу припинення державної служби незгоду державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов.

Крім того, стаття 87 Закону України "Про державну службу" визначено підстави для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення, серед яких пунктом 1 передбачено скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Відповідно до частини 3 статті 87 Закону України "Про державну службу" процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

Пунктом 6 частини 3 статті 83 та пунктом 1 частини 1 статті 87 визначають припинення державної служби за однакових підстав, а саме скорочення чисельності або штату державних службовців (що є підставою для зміни істотних умов відповідно до статті 43 Закону України "Про державну службу"). Зазначені норми регулюють одні і ті самі відносини, відрізняється лише суб'єкт, який є ініціатором звільнення. При цьому лише статтею 87 Закону України "Про державну службу" передбачено необхідність запропонувати іншу рівноцінну посаду державної служби, а в разі відсутності такої - іншу роботу (посаду державної служби) у цьому державному органі.

Позивачу у попередженні про вивільнення державного службовця було запропоновано інші посади в даному департаменті, а саме, головного спеціаліста відділу у справах релігій та національностей управління внутрішньої політики департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (для зайняття якої встановлені спеціальні вимоги до освіти, а саме, освіта за спеціальністю в одній або декількох галузях знань «Гуманітарні науки», «Соціальні та поведінкові науки», «Право», «Управління та адміністрування»), та головного спеціаліста відділу методологічного забезпечення управління з впровадження реформ та децентралізації департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (для зайняття якої відсутні спеціальні вимоги до освіти).

При цьому, позивача не були запропонована рівнозначна посадуа, яку вона займала раніше, а саме заступника начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації, оскільки відповідно до наказу Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 11.04.2017 року № 28 для зайняття вказаної посади встановлені спеціальні вимоги, а саме щодо освіти, яка повинна бути за однією зі спеціальностей «Менеджмент» та/або «Право» та/або «Економіка» та/або «Політологія» та/або «Публічне управління та адміністрування», або начальника відділу з питань впровадження реформ та децентралізації управління з впровадження реформ та децентралізації департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації, для зайняття якої встановлені спеціальні вимоги, а саме щодо освіти в одній із галузей знань «соціальні та поведінкові науки» (економіка та/або політологія), «Управління та адміністрування», «Право», «Публічне управління та адміністрування», «Міжнародні відносини».

ОСОБА_1, відповідно до диплома Сумського державного педагогічного інституту ім. А.С. Макаренка НОМЕР_2 від 02 липня 1980 року, присвоєно кваліфікацію вчителя математики та звання вчителя середньої школи. Відповідно до диплому спеціаліста про перепідготовку ДСК № 006811 від 15 червня 1994 року ОСОБА_1 закінчила факультет «Психолог. Практичний психолог» державного інституту післядипломної освіти інженерно-педагогічних працівників України за спеціальністю психолог, практичний психолог, та отримала кваліфікацію психолога та практичного психолога. Згідно зі свідоцтвом Дніпропетровського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України про підвищення кваліфікації ТС № 4078 від 28 грудня 2009 року ОСОБА_1 з 7 грудня 2009 року по 15 грудня 2009 року підвищувала кваліфікацію за темою «Актуальні проблеми європейської та євроатлантичної інтеграції України».

Отже, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач має освіту за спеціальністю психолог, практичний психолог та математика, що є неналежним освітнім рівнем для зайняття позивачем вказаних посад.

Таким чином, перший відповідач в попередженні про звільнення запропонував позивачу всі можливі посади, які за своїм освітнім рівнем ОСОБА_1 могла займати та на які позивач відмовилася переводитись.

Суд зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року по справі № 0504/6570/18, яке набрало законної сили 05 лютого 2019 року встановлено, що 13 лютого 2018 року Департаментом інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації було прийнято наказ "Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби", відповідно до статей 22, 23 Закону України "Про державну службу", керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 246 "Про затвердження Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби" (із змінами) було оголошено та проведено конкурс на зайняття вакантних посад державної служби категорії "Б" та "В", зокрема, начальника управління внутрішньої політики. Відповідно до витягу з протоколу № 6 засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу від 6 березня 2018 року переможцем конкурсу стала ОСОБА_6 Як зазначив другий відповідач у листі від 2 квітня 2018 року, результати конкурсу не оскаржувались та наказом від 26 березня 2018 року № 25-ос зазначену особу було призначено з 26 березня 2018 року на посаду начальника управління внутрішньої політики департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, за переведенням з посади заступника начальника управління - начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації як таку, що успішно пройшла конкурс на цю посаду, з посадовим окладом згідно із штатним розписом.

Отже, на час звернення позивача до другого відповідача із заявою від 16 березня 2018 року про прийняття на зазначену посаду вже було оголошено та проведено конкурс на зайняття посади начальника управління внутрішньої політики департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, а також визначений переможець, що виключає у другого відповідача об'єктивну можливість запропонувати позивачу рівнозначну вакантну посаду. Також суд зазначає, що задоволення позовних вимог позивача спричинить виникнення негативних наслідків для переможця конкурсу на посаду начальника управління внутрішньої політики департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, будуть порушені його конституційні права в сфері трудових правовідносин. Крім того, питання про порядок оголошення/проведення конкурсу не є предметом розгляду даної справи.

Судом вже зазначалось, що відповідно до ч. 1 ст. 41 «Про державну службу» державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов'язкового проведення конкурсу, адже важливою ознакою для переведення державного службовця є професійна підготовка та професійна компетентність.

Окрім того, суд зазначає, що Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року по справі № 0504/6570/18, залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року, досліджено попередження від 6 червня 2018 року «Про наступне вивільнення державного службовця ОСОБА_1», та вирішено відмовити у визнанні протиправним та скасування зазначеного попередження.

Як зазначалося раніше, відповідно до ч. 3, 4 ст. 87 Закону України «Про державну службу» процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення. Державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення має право поворотного прийняття на службу за його заявою, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу. У разі звільнення з державної служби на підставі пункту 1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати.

З урахуванням досліджених доказів та встановлених фактичних обставин справи, суд доходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулося з дотриманням процедури і відповідачем було прийняті всі заходи на сприяння збереження роботи позивачу, згідно до її освітнього рівня.

Таким чином, наказ Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Чукової Н.В. № 3к від 07.08.2018 року "Про звільнення" ОСОБА_1 з посади начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації є таким, що прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим в суду відсутні підстави для його скасування та поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначена стаття визначає, як розподіляються обов'язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі, та передбачає активну роль суду у процесі доказування та спрямована на забезпечення повного з'ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Однак, презумпція винуватості не є абсолютною. Презумпція винуватості суб'єкта владних повноважень-відповідача означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів. Отож застосування принципу презумпції винуватості суб'єкта владних повноважень не обумовлює його автоматично програшного становища у справі та не звільняє суд від обов'язку ухвалити справедливе і правосудне судове рішення.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд не вбачає протиправності в діях відповідача, отже, вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6-11, 19, 20, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, рнокпп: НОМЕР_1) до Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Чукової Наталії Вікторівни (вул. Ю. Хмельницького, буд.11, м. Краматорськ, Донецька область, 84313), Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації (місцезнаходження юридичної особи: вул. Олекси Тихого, буд.6, м. Краматорськ, Донецька область,84306, ) про визнання протиправним та скасування наказу Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Чукової Н.В. № 3к від 07.08.2018 року "Про звільнення" ОСОБА_1 з посади начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, стягнення з Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.08.2018 року по день розгляду справи в суді - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Повний текст рішення складено та підписано 05 квітня 2019 року.

Суддя Христофоров А.Б.