Справа № 804/2008/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2019 року

Київ

справа №804/2008/16

адміністративне провадження №К/9901/31016/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

при секретарі: Горбатюку В.С.,

за участі: представника позивача - Шило Г.С., представника відповідача - Корнейчука О.Л.,

розглянувши у судовому засіданні

касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (правонаступник Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби)

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2016 (головуючий суддя: Сидоренко Д.В.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2017 (головуючий суддя: Богданенко І.Ю., судді: Уханенко С.А., Дадим Ю.М.)

у справі № 804/2008/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод» (далі - позивач, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод» ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач, СДПІ), в якому просило визнати протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30.03.2016 №, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 6614389,59 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2017, позов задоволено: визнано протиправним і скасовано рішення від 30.03.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (Закон № 2464-VI, у редакції, чинній на час виникнення відносин з приводу прав і обов'язків яких виник спір), Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за N 508/26953, далі - Інструкція, у редакції, чинній на час виникнення відносин з приводу прав і обов'язків яких виник спір), ст.ст. 69, 159 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України, у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII). Доводи касаційної скарги дублюють висновки, наведені в акті перевірки від 15.03.2016 № 49/28-01-42-5393056, які стали підставою для прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін, посилаючись на правильне застосування судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору.

У судовому засідання представник відповідача підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, у ній наведеній. Представник позивача заперечувала проти касаційної скарги та просила залишити її без задоволення.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 6614389,59 грн., згідно з рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30.03.2016 №, з приводу правомірності якого виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 15.03.2016 № 49/28-01-42-5393056. Згідно з цими висновками позивач порушив пункту 1 частини 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, в наслідок чого не нарахована загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, по строку 21.07.2014 в сумі 13228779,17 грн.

За наслідками висновків акту перевірки та процедури адміністративного оскарження відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 30.03.2016 №ІО- в розмірі - 13228779,17 грн., а також рішення від 30.03.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно якого до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 6614389,59 грн., у зв'язку з донарахуванням єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 13228779,17 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст.6 Закону № 2464-VI на платників збору покладений обов'язок по своєчасному та в повному обсязі нараховуванні, обчисленні і сплаті єдиного внеску.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 2464-VI встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 7 та 10 вказаної статті встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку, при цьому днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок Пенсійного фонду.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця (частина 8 ст. 9 Закон №2464-VI ).

Згідно пункту 3 частини 11 ст. 25 Закону №2464- VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Зі змісту наведеної норми слідує, що за не нарахування єдиного внеску застосовуються штрафні санкції у вигляді штрафу, максимальний розмір якого становить 50 відсотків суми донарахування.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, вимога про сплату боргу (недоїмки) №ІО- від 30.03.2016 була предметом судового спору у справі № 804/2491/16. За наслідками розгляду вказаної справи постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2016 визнано протиправною та скасовано вимогу СДПІ про сплату боргу (недоїмки) від 30.03.2016 №ІО - . Вказану постанову у частині задоволених позовних вимог було залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016.

З огляду на встановлення постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2016 у справі № 804/2491/16 обставин відсутності фактів порушення позивачем норм Закону № 2464-VI, які стали підставою для винесення вимоги від 30.03.2016 №ІО - про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, та як наслідок визнання протиправності цієї вимоги, суди попередніх інстанцій зробили обґрунтований висновок про неправомірність застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату, визначених у вимозі сум єдиного внеску.

Відповідно до частини 3 ст. 254 КАС України (у редакції, чинній на дати ухвалення оскаржуваних судових рішень) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Доводи, наведені відповідачем у касаційній скарзі, не спростовують правильності висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини 1 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2017- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко