Справа № 320/1586/19
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

02 квітня 2019 року м. Київ 320/1586/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши заяву про забезпечення позову приватного виконавця ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України Державне підприємство"Національні інформаційні системи"про зупинення виконання рішення, наказу та встановлення заборони суб'єктам владних повноважень,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду як суб'єкт незалежної професійної діяльності - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва із заявою про забезпечення позову, в якій просила зупинити дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 15.03.2019 р. про зупинення її діяльності строком на шість місяців; зупинити дію наказу Міністерства юстиції України про введення в дію вищевказаного рішення Дисциплінарної комісії та встановити заборони -Міністерству юстиції України на внесення наказу щодо введення в дію рішення комісії та Державному підприємству "Національні інформаційні системи", на внесення запису в Єдиний реєстр приватних виконавців про зупинення діяльності ОСОБА_1

Вимоги заяви мотивовано тим, що відповідачами було грубо порушено норми законодавства при ухваленні рішення про зупинення її професійної діяльності, а також, що рішення ухвалено з перевищенням наданих повноважень, має очевидні ознаки протиправності, а невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення на користь заявниці.

Дослідивши зміст заяви та приєднані до неї документи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з таких підстав:

відповідно до ст.150 КАСУ, суд наділений повноваженнями вжиття визначених цією статтею заходів забезпечення позову, якщо їх незастосування може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або стати на заваді ефективного захисту порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або за наявності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, з урахуванням відсутності правового визначення таких понять як очевидна протиправність рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень та визначення критеріїв рівня ускладнень, які можуть спричинити зволікання у питанні забезпечення позову, тому у кожному конкретному випадку суд виходить із власної оцінки небезпеки труднощів подальшого виконання рішення чи наявності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як слідує із змісту заяви ОСОБА_1, остання стверджує про несправедливість, як на її думку, внесеного Міністерством юстиції України подання про притягнення її до дисциплінарної відповідальності за вчинені процесуальні виконавчі дії як приватного виконавця щодо передачі на примусову реалізацію іпотечного майна, в якому були зареєстровані діти.

В контексті предмета спору, суд вважає неадекватними та неспівмірними заходами забезпечення позову у запропонований заявницею спосіб, оскільки рішення та дії відповідачів не мають очевидних ознак протиправності. Решта доводів щодо неправомірної поведінки відповідачів, включаючи прийняття рішення з перевищенням повноважень, нелегітимними складом, без відповідної оцінки, тощо має вивчатися під час розгляду спору по суті і не може вирішуватись судом при розгляді клопотання про забезпечення позову.

Суд акцентує увагу на тому, що співмірність вимог про забезпечення позову передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішено.

Вимоги заяви про забезпечення позову фактично є тотожними задоволенню позовних вимог, тому суд не вбачає підстав для їх задоволення. Крім того, суд не вбачає будь-яких труднощів для заявниці у виконанні прийнятого на її користь рішення.

У ході розгляду заявленого клопотання судом також не виявлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивачки до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на її користь.

Поміж іншого, суд звертає увагу, що заявницею не було розкрито змісту порушених прав та інтересів, у разі незабезпечення позову у запропонований нею спосіб, а саме від визначення змісту порушеного права чи інтересу залежить і спосіб їх захисту.

На час розгляду клопотання в контексті Положення Про Міністерство юстиції України та Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, виходячи із змісту прийнятих рішень, суд не знаходить їх очевидної протиправності, а тому вказані у заяві аргументи на користь задоволення заяви, підлягають встановленню у судовому засіданні під час розгляду справи по суті шляхом дослідження та перевірки відповідних доказів.

Вивчивши зазначені у клопотанні доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які надані у якості підтвердження заявленого клопотання, суд прийшов до висновку про його необґрунтованість та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення.

Керуючись статтями 150-157,243,248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити заявниці для відома.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.