Справа № 0940/2032/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1797/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Марцинковської О.М.,

представника відповідача Яремака Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 0940/2032/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Івано-Франківській області про визнання протиправними, скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Главач І.А. в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області 17.12.2018 року, згідно з протоколом судового засідання о 13:59 год., повний текст судового рішення складено 20.12.2018), -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» (далі - ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Івано-Франківській області про визнання протиправними, скасування рішення від 04.05.2018 № 680570/40500707 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.09.2017 № 123 в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення від 07.05.2018 № 686449/40500707 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.09.2017 № 124 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язання зареєструвати вказані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних днем їх подання.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що зупиняючи реєстрацію спірних податкових накладних, відповідач не вказав критерію, на підставі якого була зупинена реєстрація податкових накладних та не зазначив чіткого переліку документів, які мав би надати позивач для підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних. Надавши відповідачу на свій розсуд документи, якими такі операції підтверджуються, позивач вважає, що підстави для відмови у реєстрації податкових накладних відсутні.

Вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП», відповідно до договору від 20.09.2016 № ПрУ-2016/170 купівлі-продажу продукції купує у ТзОВ «СВІСС КРОНО» ДСП шліфовану та ламіновану, плити деревностружкові з орієнтованою стружкою типу OSB/3, іншу продукцію виробництва ТзОВ «СВІСС КРОНО» та інших заводів-виробників.

01.10.2016 року між ТзОВ «СВІСС КРОНО» (далі - Підприємство) та ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» (далі - Виконавець) укладено договір № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції, згідно якого Виконавець зобов'язується за винагороду надавати неексклюзивні послуги про просуванню на ринку України продукції Підприємства, а Підприємство зобов'язується приймати такі послуги та здійснювати їх оплату. Підпунктом 2.1 вказаного договору визначено обов'язки ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» по просуванню продукції.

Підпунктом 3.4 договору № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції від 01.10.2016 передбачено, що незалежно від уречевленого виразу дій, передбачених підпунктом 1.4 цього Договору, вартість наданих послуг по просуванню на ринку продукції Підприємства корелюється виключно з обсягом придбаної Виконавцем продукції Підприємства та визначається як узгоджений сторонами в Додатках до цього договору відсоток від вартості придбаної Виконавцем такої продукції, за визначений період, за вирахуванням сум податків, що мають об'єктом оподаткування таку вартість та за вирахуванням транспортних витрат по доставці такої продукції.

Згідно з Додатком від 01.07.17 № 7А до договору № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції від 01.10.2016, який стосується узгодження періоду, вартості та обсягів для придбання продукції і є підставою для калькуляції взаємних розрахунків та проведення в майбутньому платежів, у випадку, коли ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» за період з 01.07.2017 по 30.09 2017 придбає плиту OSB/3 обсягом від 1200 куб.м за виключенням плити товщиною 6.8 та 10 мм виробництва SWISS KRONO Kft., вартість оплати послуг по просуванню складе 2.00% від вартості придбаної продукції OSB/3 за виключенням плити товщиною 6.8 та 10 мм виробництва SWISS KRONO Kft.

Згідно з Додатком від 01.09.2017 № 8 до договору № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції від 01.10.2016, який стосується узгодження періоду, вартості та обсягів для придбання продукції і є підставою для калькуляції взаємних розрахунків та проведення в майбутньому платежів, у випадку, коли ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» за період з 01.09.2017 по 30.09 2017 придбає плиту OSB/3 обсягом від 350 куб.м за виключенням плити товщиною 6.8 та 10 мм виробництва SWISS KRONO Kft., вартість оплати послуг по просуванню складе 1.00% від вартості придбаної продукції OSB/3 за виключенням плити товщиною 6.8 та 10 мм виробництва SWISS KRONO Kft.

З аналізу змісту договору № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції від 01.10.2016, Додатку від 01.07.17 № 7А та Додатку від 01.09.2017 № 8 до даного договору, вбачається, що розмір винагороди за надані послуги по просуванню продукції прямо залежить від придбання позивачем конкретного об'єму певною виду продукції за певний період.

З матеріалів справи встановлено, що за період з 01.07.2017 по 30.09.2017 ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» придбало у ТзОВ «СВІСС КРОНО» плиту OSB/3 за виключенням плити товщиною 6.8 та 10 мм. в об'ємі 261,909 куб.м (при планових 1200 куб.м). на загальну суму 1421524,23 грн. (без податку на додану вартість), в т.ч. за період з 01.09.2017 по 3009.2017 в об'ємі 117,595 куб. м. (при планових 350 куб.м).

Таким чином, виконавцем (позивачем) не виконано умови договору № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції від 01.10.2016 з урахуванням умов калькуляції розрахунків, узгоджених сторонами в Додатку від 01.07.17 № 7А та Додатку від 01.09.2017 № 8.

Однак, в актах приймання-передачі послуг по просуванню продукції від 29.09.2017 зазначено, що за період з 01.07.2017 по 30.09.2017 Виконавець придбав продукцію Підприємства (OSB/3) на суму 6648343,33 грн. (без податку на додану вартість) та визначено вартість наданих послуг по просуванню (продажу) на ринку продукції Підприємства в сумі 130155,74 грн. (без податку на додану вартість) та за період з 01.09.2017 по 30.09.2017 Виконавець придбав продукцію Підприємства (OSB/3) на суму 2199141,14 грн. (без податку на додану вартість) та визначено вартість наданих послуг по просуванню (продажу) на ринку продукції Підприємства в сумі 21594,98 грн. (без податку на додану вартість), що не відповідає документально підтвердженим обсягам фактично придбаної ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» у ТзОВ «СВІСС КРОНО» плити OSB/3 за виключенням плити товщиною 6.8 та 10 мм. за відповідні періоди.

Також матеріалами справи встановлено, що ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» складено податкові накладні від 29.09.2017 № 123 на загальну суму 156186,89 грн., в тому числі податок на додану вартість - 26031,15 грн. та від 29.09.2017 № 124 на загальну суму 25913,98 грн., в тому числі ПДВ - 4319,00 грн., які направлені на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Державною фіскальною службою України за допомогою автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» надіслано позивачу квитанції за реєстраційним номером документу: від 11.10.2017 року та за реєстраційним номером документу: від 11.10.2017 року.

Згідно вказаних квитанцій реєстрація податкових накладних від 29.09.2017 № 123 та від 29.09.2017 № 124 зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України). ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 73.20. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Як вбачається з листів ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП», позивачем надіслано до Державної фіскальної служби України пояснення, в яких позивач зазначив, що ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» надано послуги по просуванню продукції згідно додаткової угоди від 01.12.2017 № 1 до договору від 01.10.2016 № ППр-2016/29, що оформлено актами приймання-передачі послуг від 29.09.2017. ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» протягом періоду 01.07.2017-30.09.2017 та 01.09.2017-30.09.2017 надало ТзОВ «СВІСС КРОНО» послуги по просуванню (продажу) продукції на суму 156186,89 грн. та на суму 25913,98 грн. і по першій події сформувало податкові накладні від 29.09.2017 № 123 та від 29.09.2017 № 124 відповідно.

Вказані пояснення направлені відповідачу у формі електронних повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК від 29.09.2017 №123 та від 29.09.2017 № 124, реєстрація яких зупинена.

Однак Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, відмовлено у реєстрації податкових накладних від 29.09.2017 № 123 та від 29.09.2017 № 124 в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно рішень про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.05.2018 № 680570/40500707 та від 07.05.2018 № 686449/40500707.

Підставою для такої відмови контролюючим органом визначено надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства, а саме: акти приймання-передачі послуг не містять чіткої інформації стосовно змісту наданих послуг, докладного опису виконаних завдань, не розкривають змісту послуг.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначив, що ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» не подано ні контролюючому органу, ні суду таких обов'язкових документів як звіти про надані послуги з просування продукції із зазначенням результатів та рекомендацій за наслідками проведеного дослідження, які дали б змогу замовнику використати їх в своїй господарській діяльності для стимулювання збуту продукції, зростання обсягів реалізації та збільшення доходу підприємства. Крім того, позивачем не надано документів, які підтверджують фактичне виконання умов, укладених платником податку договорів. Зазначено, що такими мають виступати не лише первинні документи, а й документи, що відображають зміст, характер, періодичність, умови, обсяг здійснених господарських операцій, фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п.п. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно з приписами норми п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню <...>; б) дата відвантаження товарів <...>.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Пунктом 74.3 ст. 74 ПК України передбачено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Згідно п.п. 201.16. ПК України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна-електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених п. 12 вказаного Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

З квитанцій від 13.10.2018 року № , вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної позивача п.п. 1.6 п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Критерії оцінки ступеня ризиків) та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Згідно з пунктом 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (далі - Порядок № 117), у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно пункту 21 даного Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

З квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних встановлено, що ДФС України сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про те, що ДФС України не дотримано норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки відповідачем у квитанціях за реєстраційним номером документу: від 11.10.2017, від 11.10.2017 не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних від 29.09.2017 № 123 та від 29.09.2017 № 124, на підставі якого було здійснено зупинення їх реєстрацію.

Зокрема, у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків. Натомість, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від ДФС зазначення конкретного виду критерію.

Серед інших підстав для зупинення реєстрації податкових накладних в квитанціях ДФС України зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 73.20.

Однак, із матеріалів справи встановлено, що ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» не здійснювало у відношенні до своїх контрагентів постачання/придбання товарів згідно з УКТ ЗЕД 73.20, а надавало маркетингові послуги - «Послуги щодо досліджування ринку та визначення громадської думки « згідно Державного класифікатора продукції та послуг (надалі по тексту також - ДКПП) 73.20.

Надані послуги ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» відобразило в податкових накладних в графі 3.3 («послуги згідно з ДКПП») відповідно до коду ДКПП: 73.20, а не в графі 3.1, в якій, на відміну від графи 3.3, передбачено відображення «коду постачання/придбання товару згідно УКТ ЗЕД».

Вказане свідчить, що дії відповідача по складенню квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН за реєстраційним номером документу: № від 11.10.2017, № від 11.10.2017 вчинені з недотриманням чинного спеціального законодавства, яке регулює обсяг повноважень контролюючого органу по зупиненню, поданих платниками податків на реєстрацію, податкових накладних.

Однак, позивач не скористався дією «Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженого наказом Міністерства фінансів України за № 567 від 13.06.2017 року, який втратив чинність на підставі наказу № 409 від 06.04.2018 року, а, як свідчать матеріали справи, подав в травні 2018 року необхідні документи вже відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117.

Крім того, позивач не оскаржує дії відповідача щодо зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

З приводу обставин щодо подання позивачем усіх необхідних документів для реєстрації податкових накладних № 123 від 29.09.2017 та від 29.09.2017 № 124, доводів про реальність господарських операцій та необґрунтованості відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, апеляційний суд зазначає наступне.

У спірному випадку подання для реєстрації податкових накладних і зупинення їх реєстрації визначалося постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації», а також відповідною редакцією пункту 201.16 статті 201 ПК України станом на вересень 2017 року.

В той же час, згідно вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України (в редакції станом на травень 2018 року) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених постановою Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Відповідно до пунктів 14 і 15 Порядку № 117перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження реальності здійснення господарських операцій та факту надання послуг по просуванню продукції у рамках господарської діяльності ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» надало копії договору від 20.09.2016 № ПрУ-2016/170 купівлі-продажу продукції, договору від 01.10.2016 № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції, додаткової угоди про внесення змін та доповнень від 01.12.2017 № 1 та Додатку від 01.07.17 № 7А і Додатку від 01.09.2017 № 8, акти приймання-передачі послуг по просуванню продукції від 29.09.2017 року, платіжного доручення від 24.10.2017 № 4166, договору від 01.08.2016 № 31-2016 суборенди об'єкта нерухомості, накладних за липень-вересень 2017, товарно-транспортних накладних за липень-вересень 2017, платіжних доручень про оплату товару за липень-вересень 2017.

Разом з тим, Підпунктом 3.4 договору від 01.10.2016 № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції передбачено, що незалежно від уречевленого виразу дій, передбачених підпунктом 1.4 цього Договору, вартість наданих послуг по просуванню на ринку продукції Підприємства корелюється виключно з обсягом придбаної Виконавцем продукції Підприємства та визначається як узгоджений сторонами в Додатках до цього договору відсоток від вартості придбаної Виконавцем такої продукції, за визначений період, за вирахуванням сум податків, що мають об'єктом оподаткування таку вартість та за вирахуванням транспортних витрат по доставці такої продукції.

Згідно з Додатком від 01.07.17 № 7А до договору від 01.10.2016 № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції, який стосується узгодження періоду, вартості та обсягів для придбання продукції і є підставою для калькуляції взаємних розрахунків та проведення в майбутньому платежів, у випадку, коли ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» за період з 01.07.2017 по 30.09.2017 придбає плиту OSB/3 обсягом від 1200 куб.м за виключенням плити товщиною 6.8 та 10 мм виробництва SWISS KRONO Kft., вартість оплати послуг по просуванню складе 2.00% від вартості придбаної продукції OSB/3 за виключенням плити товщиною 6.8 та 10 мм виробництва SWISS KRONO Kft.

Згідно з Додатком від 01.09.2017 № 8 до договору від 01.10.2016 № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції, який стосується узгодження періоду, вартості та обсягів для придбання продукції і є підставою для калькуляції взаємних розрахунків та проведення в майбутньому платежів, у випадку, коли ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» за період з 01.09.2017 по 30.09 2017 придбає плиту OSB/3 обсягом від 350 куб.м за виключенням плити товщиною 6.8 та 10 мм виробництва SWISS KRONO Kft., вартість оплати послуг по просуванню складе 1.00% від вартості придбаної продукції OSB/3 за виключенням плити товщиною 6.8 та 10 мм виробництва SWISS KRONO Kft.

З аналізу змісту договору від 01.10.2016 № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції, Додатку від 01.07.2017 № 7А та Додатку від 01.09.2017 № 8 до даного договору, вбачається, що розмір винагороди за надані послуги по просуванню продукції прямо залежить від придбання позивачем конкретного об'єму певною виду продукції за певний період.

З матеріалів справи встановлено, що за період з 01.07.2017 по 30.09.2017 ТзОВВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» придбало у ТзОВ «СВІСС КРОНО» плиту OSB/3 за виключенням плити товщиною 6.8 та 10 мм в об'ємі 261,909 куб.м (при планових 1200 куб.м). на загальну суму 1421524,23 грн. (без податку на додану вартість), в т.ч. за період з 01.09.2017 по 3009.2017 в об'ємі 117,595 куб. м. (при планових 350 куб.м).

Таким чином, виконавцем (позивачем) не виконано умови договору від 01.10.2016 № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції з урахуванням умов калькуляції розрахунків, узгоджених сторонами в Додатку від 01.07.17 № 7А та Додатку від 01.09.2017 № 8.

Однак в актах приймання-передачі послуг по просуванню продукції від 29.09.2017 зазначено, що за період з 01.07.2017 по 30.09.2017 Виконавець придбав продукцію Підприємства (OSB/3) на суму 6648343,33 грн. (без податку на додану вартість) та визначено вартість наданих послуг по просуванню (продажу) на ринку продукції Підприємства в сумі 130155,74 грн. (без податку на додану вартість) та за період з 01.09.2017 по 30.09.2017 Виконавець придбав продукцію Підприємства (OSB/3) на суму 2199141,14 грн. (без податку на додану вартість) та визначено вартість наданих послуг по просуванню (продажу) на ринку продукції Підприємства в сумі 21594,98 грн. (без податку на додану вартість), що не відповідає документально підтвердженим обсягам фактично придбаної ТзОВ «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» у ТзОВ «СВІСС КРОНО» плити OSB/3 за виключенням плити товщиною 6.8 та 10 мм за відповідні періоди.

Окрім цього, акти приймання-передачі послуг по просуванню продукції в частині визначення послуг, факт надання яких вони засвідчують, повторюють предмет відповідного договору, носять узагальнений інформаційний характер та не містять даних щодо того, які конкретно роботи були виконані з метою надання послуг по просуванню продукції.

Тобто, вказані первинні документи визначають зміст послуг загальними термінами та оборотами, не розкривають зміст операцій по структурі цих послуг, не містять відомостей та деталізації послуг, визначення - у чому саме конкретно полягає зміст послуги, щодо місць надання послуг, найменування торгових точок/мереж, кількості та найменування товару відносно якого надавались послуги.

Враховуючи наведене, такі обов'язкові реквізити як «зміст та обсяг господарської операції» не були відображені в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), що слугувало однією із підстав для відмови у реєстрації податкових накладних.

Також, позивачем не подано ні контролюючому органу, ні суду таких обов'язкових документів як звіти про надані послуги з просування продукції із зазначенням результатів та рекомендацій за наслідками проведеного дослідження, які дали б змогу замовнику використати їх в своїй господарській діяльності для стимулювання збуту продукції, зростання обсягів реалізації та збільшення доходу підприємства.

Наведене не відповідає сутності послуг, визначеній у підпункті 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 ПК України, згідно якого маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Також позивачем не надано документів для підтвердження придбання у ТзОВ «СВІСС КРОНО», передбачених Додатком від 01.07.2017 № 7А та Додатком від 01.09.2017 № 8 до договору 01.10.2016 № ППр-2016/29 про надання послуг по просуванню продукції об'ємів певною виду продукції за певний період.

Як вірно зазначив у спірному рішенні суду першої інстанції, підтвердженням фактичного виконання умов, укладених платником податку договорів мають виступати не лише первинні документи, а й документи, що відображають зміст, характер, періодичність, умови, обсяг здійснених господарських операцій, фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю.

Відтак, висновки, сформовані відповідачем в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації податкової накладної, є підставними та обґрунтованими, а тому оскаржувані рішення від 04.05.2018 № 680570/40500707 та від 07.05.2018 № 686449/40500707 є обґрунтованими та скасуванню не підлягають.

Пунктом 1 частини 3 ст. 2 КАС України визначено, що верховенство права є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та «Вуліч проти Швеці» ЄСПЛ звертав увагу на необхідність покладення обов'язку доказування на податковий орган.

В даній справі відповідач довів правомірність винесення оскаржуваних рішень та спростував наданих позивачем доказів на підтвердження реальності спірних господарських операцій.

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної4 відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріалами справи доведено, що податковим органом дотримано наведених вище вимог при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень.

Згідно частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТО ФРАНКО ГРУП» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 0940/2032/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 04.04.2019