Справа № 359/2336/17
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/2336/17 Суддя першої інстанції: Борець Є.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради, за участю третьої особи - ОСОБА_3, про визнання незаконними протоколу про адміністративне правопорушення, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконними протокол про адміністративне правопорушення від 26 січня 2017 року № 8 та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 26 січня 2017 року № 8, а також визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 07 березня 2017 року № 8.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2018 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що відстань між гаражем та житловим будинком перевищує 8 метрів.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 від відповідача та третьої особи не надходив.

Під час судового засідання 14 березня 2019 року позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача у зазначеному судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його скасування відсутні.

ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності третьої особи.

Сторони підтвердили, що гараж та житловий будинок, відстань між якими є предметом дослідження, на даний час існують, знаходяться в такому ж стані, що існував станом на 26 січня 2017 року та відстань між ними не змінювалася. У зв'язку з цим судом було поставлене на обговорення питання про призначення експертизи для встановлення дійсної відстані між зазначеними будівлями.

Представник відповідача не заперечував проти призначення експертизи. Позивач та її представник підтримали зазначену пропозицію та заяви клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки письмового клопотання про призначення експертизи. У зв'язку з цим у судовому засіданні було оголошено перерву до 21 березня 2019 року.

Разом з тим, 21 березня 2019 року позивач подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі та відкликання раніше заявленого клопотання про призначення експертизи

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися та про причини своєї неявки суду не повідомили.

За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2018 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування протоколу та закрити провадження у справі в цій частині, а в іншій частині рішення залишити без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради згідно з направлення від 26 січня 2017 року № 8, виданого на підставі наказу від 26 січня 2017 року № 8 та письмового звернення ОСОБА_3 від 04 січня 2017 року, провів позапланову перевірку дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами проведення перевірки були складені акт від 26 січня 2017 року № 8, припис про усунення порушень від 26 січня 2017 року № 8 та протокол про адміністративне правопорушення від 26 січня 2017 року № 8. У подальшому за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення була також прийнята постанова від 07 березня 2017 року про накладення штрафу в розмірі 850 грн 00 коп.

Не погоджуючись із вказаними протоколом про адміністративне правопорушення, приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та постановою у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем під час будівництва гаража були допущені порушення вимог будівельного паспорта у частині дотримання відстаней до сусіднього житлового будинку.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Однак, колегія суддів вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке може бути самостійним предметом оскарження.

Розгляд та вирішення позовів про скасування протоколів про адміністративні правопорушення не належить до юрисдикції адміністративних судів, так як правильність їх складання зобов'язаний перевіряти орган, компетенції якого стосується розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якій такий протокол про адміністративне правопорушення є доказом.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України, у редакції, яка діяла на час звернення до суду з даним позовом, у якості завдань адміністративного судочинства визначено, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

За змістом вказаної норми судовому захисту підлягають право та інтерес, який був порушений суб'єктом владних повноважень.

Разом з тим, судом встановлено, що оскаржуваний протокол про адміністративне правопорушення не містять обов'язкових для позивача приписів, вказівок, вимог, зобов'язань тощо та безпосередньо не впливають на права та інтереси позивача.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не порушує прав позивача у сфері публічно-правових відносин, а є лише одним із документів, на підставі якого розглядається справа про адміністративне правопорушення, колегія суддів вважає, що він не може бути оскаржений в судовому порядку, у тому числі до адміністративного суду.

У зв'язку з цим колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду від 02 листопада 2018 року у частині відмови у задоволенні вимоги про визнання незаконним протоколу про адміністративне правопорушення від 26 січня 2017 року № 8 належить скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0183 площею 0,0476 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової і громадської забудови.

ОСОБА_2 був виданий будівельний паспорт від 23 вересня 2016 року № 276/04-16 на житловий будинок садибного типу, господарчі будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1-а. Згідно зі схемою забудови зазначеної земельної ділянки відстань між гаражем та будівлею, що знаходиться на суміжній земельній ділянці, становить 8 метрів.

Згідно з актом перевірки від 26 січня 2017 року № 8 та протоколом про адміністративне правопорушення від 26 січня 2017 року № 8, під час перевірки було виявлено, що ОСОБА_2 побудовано фундамент у вигляді плити, оглядову яму, бетонну стяжку, каркас будівлі з металевих труб та дерев'яних брусів висотою до трьох метрів та частково з цегли. Також під час перевірки встановлено, що позивачем не витримана відстань до сусіднього житлово будинку за адресою: АДРЕСА_2. Відповідно до будівельного паспорту відстань має становити 8 метрів, проте фактично дорівнює 7,76 м., що є порушенням ч. 1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У зв'язку з цим ОСОБА_2 було видано припис від 26 січня 2017 року № 8 про усунення зазначеного порушення у строк до 25 травня 2017 року.

Також постановою від 07 березня 2017 року № 8 позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 96 КУпАП порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

Як раніше зазначалося, згідно зі схемою забудови земельної ділянки, яка є частиною будівельного паспорту від 23 вересня 2016 року № 276/04-16 на житловий будинок садибного типу, господарчі будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1-а, відстань між гаражем та будівлею, що знаходиться на суміжній земельній ділянці, повинна становити 8 метрів.

Під час проведення заходів архітектурно-будівельного контролю було встановлено та зафіксовано у акті перевірки від 26 січня 2017 року, що фактична відстань від гаражу до будинку становить 7,76 метрів.

Позивач стверджує, що відстань між зазначеними будівлями перевищує 8 метрів, на підтвердження чого надав копію фотокарток із зображенням електронної рулетки.

Повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю визначені у п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок).

У відповідності до пп.пп. 4, 9 п. 11 Порядку посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; вимагати у випадках, передбачених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій.

Згідно з п. 16 Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У даному випадку під час перевірки було реалізовано повноваження, надані п. 11 Порядку, щодо здійснення замірів з метою перевірки дотримання вимог, установлених будівельним паспортом, а їх результати були фіксовані у встановленому законом порядку - шляхом складення акту.

Копії фотокарток, які були надані ОСОБА_2 до суду першої інстанції на спростування даних про відстань між об'єктами будівництва, були вірно визнані неналежними доказами.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з наданих фотокарток із зображенням електронної рулетки неможливо встановити між якими спорудами здійснювалося вимірювання відстані.

Колегія суддів враховує, що позивачем було підтримано пропозицію суду щодо проведення експертизи з метою встановлення дійсної відстані між об'єктами будівництва, проте у подальшому відкликано відповідне клопотання.

Розглядаючи справу на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів прийшла до висновку, що факт порушення вимог ч. 1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та будівництва гаражу на меншій відстані, ніж передбачено будівельним паспортом від 23 вересня 2016 року № 276/04-16 підтверджений відповідачем у спосіб, визначений Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Як на підставу для задоволення своїх вимог ОСОБА_2 вказує на те, що акті перевірки, протоколі про адміністративне правопорушення та постанові не зазначено за зверненням яких саме фізичних осіб було проведено позапланову перевірку.

Згідно з направленням для проведення позапланової перевірки від 26 січня 2017 року підставою для її призначення стало звернення ОСОБА_3 від 04 січня 2017 року. Копія звернення ОСОБА_3 від 29 грудня 2016 року, яке зареєстроване у Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради 04 січня 2017 року, приєднане до матеріалів справи.

Відповідно до п. 15 Порядку форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.

Форми акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, протоколу про адміністративне правопорушення та постанови по справі про адміністративне правопорушення затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 травня 2012 року № 240 (додатки 1, 5, 6).

Зазначені форми документів передбачають зазначення виключно виду перевірки (планова чи позапланова). Натомість зазначення підстави проведення позапланової перевірки в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, протоколі про адміністративне правопорушення та постанові по справі про адміністративне правопорушення - не передбачено.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача на розбіжності у поясненнях свідків, які були допитані судом першої інстанції.

У даному випадку підставою для притягнення позивача до відповідальності стало виявлення порушень, які можуть бути встановлені за допомогу технічних приладів. Відстань між спорудами є одиницею виміру, даними, які за своїм характером не можуть бути встановлені на підставі пояснень свідків.

Посилання позивача на розбіжності у реквізитах акту перевірки, протоколу та припису (зазначено номер і дату - № 13 від 08 лютого 2017 року замість № 8 від 26 січня 2017 року) та адресі (зазначено вул. Робітнича, 41 замість вул. Робітнича, 41-а) також є необґрунтованими. Письмові докази у сукупності з поясненнями представників сторін надають можливість встановити фактичну адресу, за якою проводилася перевірка та реквізити документів, які були складені за результатами її проведення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно досліджено і перевірено обґрунтованість усіх доводів ОСОБА_2

В апеляційній скарзі та під час судового засідання позивач і його представник не навели переконливих доводів, які б поставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні суду від 02 листопада 2018 року щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 26 січня 2017 року № 8, а також про визнання незаконною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 07 березня 2017 року № 8.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права у зазначеній частині. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2018 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування протоколу та закрити провадження у справі в цій частині, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 308, 311, 316, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2018 року у частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним протоколу про адміністративне правопорушення від 26 січня 2017 року № 8 - скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.

В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

В.В. Файдюк