Справа № 821/2011/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 р.м. ОдесаСправа № 821/2011/17

Категорія: 8.2.3 Головуючий в І інстанції: Гомельчук С.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 01.03.2018 р. м. Херсон

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

за участю: секретаря - Коваль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2018 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року Головне управління ДФС у Херсонській області (правонаступник - Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі) звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу по орендній платі за землю з фізичних осіб у сумі 37640,97 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2018 року заявлений позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Головного управління ДФС у Херсонській області податковий борг по орендній платі за землю з фізичних осіб (код платежу 18010900) у сумі 37640,97 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заявлених вимог, наголошуючи на неповному з'ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.

Представником позивача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції встановив, що за відповідачем рахується податковий борг по орендній платі за землю з фізичних осіб у сумі 37640,97 грн., який останньою станом на момент розгляду справи в добровільному порядку не погашено.

З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідачем не погашений податковий борг, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Херсонській області до ОСОБА_2 належить задовольнити.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

У даній справі позивачем заявлено позов про стягнення з ОСОБА_2 податкового боргу по орендній платі за землю з фізичних осіб у сумі 37640,97 грн.

При цьому, за змістом позовної заяви, позивач посилається на те, що такий податковий борг виник у відповідача внаслідок несплати самостійно узгоджених грошових зобов'язань по орендній платі та нарахованих позивачем грошових зобов'язань по орендній платі згідно податкових повідомлень - рішень.

Так, позивач зазначає, що за податковими повідомленнями - рішеннями: № 80762-0000 від 30.06.2016 року відповідачу нараховано грошове зобов'язання по орендній платі за землю за 2016 рік у сумі 11931,99 грн.; № 55451 від 30.06.2017 року відповідачу нараховано грошове зобов'язання по орендній платі за землю за 2017 рік у сумі 25709,40 грн.; № 10839 від 21.03.2017 року відповідачу нараховано грошове зобов'язання по орендній платі за землю за 2017 рік у сумі 933,14 грн. Також, позивач вказує, що відповідачем подані податкові декларації за 2016-2017 р.р., в яких останньою визначено річну суму орендної плати за 2016 рік - 572,84 грн., за 2017 рік - 933,14 грн.

Разом з цим, із вказаних податкових повідомлень - рішень неможливо встановити на підставі яких договорів оренди нараховані такі зобов'язання з орендної плати, при тому, що нарахування зобов'язань позивачем здійснено за 2017 рік двічі.

Не встановлено таких обставин і судом першої інстанції, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні посилається лише на наявність укладеного відповідачем одного договору оренди щодо однієї земельної ділянки, не надаючи оцінки тим обставинам, що позивачем ставиться питання про стягнення з відповідача боргу по орендній платі нарахованого двічі за 2017 рік.

З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції, ухвалою від 31 січня 2019 року, було витребувано від Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі обґрунтований розрахунок суми податкового боргу, що заявлений до стягнення з ОСОБА_2 у даній справі, в тому числі, із зазначенням: суми податкового боргу, періоду, за який такий борг нарахований, підстав виникнення податкового боргу (номер та дата рішення/номер та дата декларації), на підставі чого був розрахований податковий борг (рішення про встановлення ставки податку, розмір ставки податку, що застосований, щодо якого об'єкту та за яким договором); а також докази, що підтверджують такий розрахунок.

Проте, позивачем не виконано ухвалу суду апеляційної інстанції та відповідного розрахунку податкового боргу та доказів, що підтверджують такий розрахунок, не надано.

Натомість, позивачем надано до суду службову записку начальника відділу адміністрування податків і зборів фізичних осіб Бериславського управління С.Котляр, з якої судом апеляційної інстанції встановлено, що нарахування орендної плати за землю за податковими повідомленнями - рішеннями № 80762-0000 від 30.06.2016 року за 2016 рік у сумі 11931,99 грн. та № 55451 від 30.06.2017 року за 2017 рік у сумі 25709,40 грн. позивачем здійснено за відсутності укладеного відповідачем договору оренди на земельну ділянку, за яку позивачем нарахована наведена сума орендної плати за землю.

Позивачем та матеріалами справи підтверджено, що відповідач уклала один договір оренди від 24.05.2007 року щодо земельної ділянки площею 23,85 кв.м. по вул. Братська, смт. Велика Олександрівка Великоолександрійського району Херсонської області та борг щодо сплати орендної плати за цю земельну ділянку у відповідача відсутній.

Так, як зазначає сам позивач та підтверджується карткою обліку щодо сплати відповідачем орендної плати, відповідачем сплачено орендну плату самостійно визначену у податкових декларацій за 2016 рік у сумі 572,84 грн. та за 2017 рік у сумі 933,14 грн., а також визначену позивачем у ППР № 10839 від 21.03.2017 року, згідно якого відповідачу нараховано грошове зобов'язання по орендній платі за землю за 2017 рік у сумі 933,14 грн.

Всього згідно картки обліку щодо сплати відповідачем орендної плати ОСОБА_2 сплачено 1608,52 грн.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що у даній справі позивач просить стягнути з відповідача податковий борг по орендній платі за землю у сумі 37640,97 грн. за 2016-2017 р.р. за відсутності укладеного відповідачем договору оренди на земельну ділянку.

Водночас, за правилами п.п. 288.1, 288.2, 288.3 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

За таких обставин, за відсутності укладеного відповідачем договору оренди земельної ділянки у суду відсутні підстави для стягнення з останньої нарахованої позивачем суми орендної плати.

В свою чергу, за орендовану згідно договору земельну ділянку відповідачем сплачено орендну плату, що підтверджено самим позивачем.

Посилання позивача на те, що відповідач фактично користується ще однією земельною ділянкою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, по-перше доказів перебування у відповідача у користуванні земельної ділянки, окрім, тієї, що перебуває у неї в оренді за наявним в матеріалах справи договором оренди, позивачем не надано, при тому, що судом апеляційної інстанції витребовувались такі докази.

Більш того, колегія суддів наголошує, що у будь-якому разі за відсутності договору оренди у відповідача не може виникнути обов'язок щодо сплати саме орендної плати, а у даній справі позивачем заявлені вимоги саме щодо стягнення з відповідача боргу з орендної плати, наявність якого суду не підтверджено. Інших вимог щодо стягнення з відповідача плати за землю позивачем у даній справі не заявлено.

Зазначеним обставинам судом першої інстанції не надано оцінки.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем не підтверджено наявність у відповідача обов'язку щодо сплати орендної плати за землю у заявленій сумі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2018 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 08.04.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька