Справа № 1540/3885/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3885/18
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю апелянта - ОСОБА_1,

представника апелянта - ОСОБА_2,

представника відповідача - Жукової Т.О.,

представника третьої особи - Бойко А.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні о 16:20 год. в м. Одесі, повний текст рішення виготовлений та підписаний 29.10.2018 р., по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06 березня 2018 року № про збільшення суми податкового зобов'язання платника податків ОСОБА_1 по сплаті податку на доходи фізичних осіб на суму 37 436,76 грн. (тридцять сім тисяч чотириста тридцять шість 76 копійок): 29 813,40 грн. - за податковими зобов'язаннями по сплаті податку на доходи фізичних осіб; 7 623,36 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями; № про збільшення суми зобов'язання платника податків ОСОБА_1 по сплаті військового збору на суму 3 105,65 грн. (три тисячі сто п'ять гривень 65 копійок): 2 484,45 грн. - за зобов'язаннями по сплаті військового збору; 621,20 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного Податкового законодавства України, а прийняті на підставі зазначеного акту перевірки податкові повідомлення-рішення №№ та від 06.03.2018 року є протиправними та такими, що порушують майнові права платника податків, а саме ОСОБА_1

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву. Доводами апеляційної скарги зазначено, що борг позивача у доларах США було переведено банком у гривню шляхом його рефінансування разом із отриманням позивачем права на прощення. Позивач зазначає, що будь-який боржник банку, валютний борг якого був переведений у гривню, разом з прощенням боргу (як повним так й частковим), має безумовне право на застосування п.8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, незалежно від того, здійснив банк при прощенні боргу в повідомленні розрахунок різниці, чи ні, але за умови, що сума коштів анулювання (прощення боргу) не перевищить різницю між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті на дату зміни валюти зобов`язання у гривню та сумою боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що позивач за 2016 рік отримав дохід у вигляді додаткового блага (анулювання, прощення) заборгованості за кредитним договором від 05.07.2005 р. від ПАТ «УКРСИББАНК», у сумі 166319, 28 гри., у зв'язку з чим позивач повинен був включити суму анульованого (прощеного) кредиту до доходу як додаткове благо, подати до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеський області податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік та сплатити податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 29 937, 47 гри. та з військового збору у сумі 2494, 79 гри.

Зазначають, що доводи позивача, про поширення на анульовану банком суму положень п.8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, не може бути застосовано, оскільки відносно заборгованості по кредитному договору від 05.07.2005 р. відсутні відповідні умови (зміна валюти, зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню та прощення різниці, до яких застосовуються вказані положення законодавства).

Відзиву на апеляційну скаргу Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" до суду не надано.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі п.п. 75.1.2. п.75.1 ст. 75, п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та ГУ ДФС в Одеській області № 4206 від 11 вересня 2017 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, ОСОБА_5, головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ППФО ОСОБА_1), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 за період з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку № 1 до акта.

За результатами зазначеної перевірки, 02 жовтня 2017 року складено Акт 1404/15-32-13- 05/НОМЕР_3 (а.с. 22-28).

Відповідно до зазначеного Акту, перевіркою встановлені наступні порушення:

- п.п. 162.1.1. п. 162.1 ст. 162, п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 179.1 ст. 179, п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого встановлено неподання декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік по строку 01 травня 2017 року;

- п.п. 162.1.1. п. 162.1 ст. 162, п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 171.2(6) ст. 171, п. 179.1 ст. 179, п. 179.7 ст. 179 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого встановлено несплату до бюджету податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються особами з результатами річного декларування по строку 01 серпня 2017 року у сумі 29 937,47 грн. (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять сім гривень 47 копійок).

- п.п. 162.1. ст. 162.1.5. 164.1.3. пункту 164.1 статті 164, п. 171.2(6) ст. 171, п. 179,7 ст. 179, п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого встановлено несплату до бюджету податкового зобов'язання з військового збору по строку 01 серпня 2017 року у сумі 2 494,79 грн. (дві тисячі чотириста дев'яносто чотири гривні 79 копійок).

27 жовтня 2017 року, Головним управлінням ДФС в Одеській області, на підставі Акту № 1404/15-32-13-05/НОМЕР_3 від 02 жовтня 2017 року прийнято рішення про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 37 591,84 грн. (тридцять сім тисяч п'ятсот дев'яносто одна гривня 84 копійки):

- 29 937,47 грн. (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять сім гривень 47 копійок) - за податковими зобов'язаннями по сплаті податку на доходи фізичних осіб;

- 7 654,37 грн. (сім тисяч шістсот п'ятдесят чотири гривні 37 копійок) - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем Військовий збір на суму 3 180,49 грн. (три тисяча сто вісімдесят гривень 49 копійок):

- 2 494,79 грн. (дві тисячі чотириста дев'яносто чотири тисячі 79 копійок) - за зобов'язаннями по сплаті військового збору;

- 623,70 грн. (шістсот двадцять три гривні 70 копійок) - за штрафними (фінансовими) санкціями.

На підставі прийнятих рішень, Позивачу було надіслані податкові повідомлення-рішення № та № .

Не погоджуючись з висновками зазначеної перевірки викладеними в акті та прийнятими рішеннями, викладеними в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, Позивач, керуючись положеннями ст. 55 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України з підстав невідповідності висновків фактичним обставинам справи та нормам чинного Податкового законодавства України.

12 лютого 2018 року, Державною фіскальною службою України прийнято рішення № 2022/Д/199-99-11-02-01-14, відповідно до якого, керуючись главою 4 Податкового кодексу України, частково скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 27 жовтня 2017 року № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу - 124,07 грн., штрафні санкції - 31,01 грн., № про збільшення суми грошового зобов'язання по військовому збору на суму основного платежу - 10,34 грн., штрафної санкції - 2,5 грн., а в інших частинах зазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін (а.с. 29-31).

06 березня 2018 року, Головним управлінням ДФС в Одеській області, після розгляду скарги Позивача та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 жовтня 2017 року № , № прийнято рішення про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування" (код платежу: 110105000) на суму 37 436,76 грн. (тридцять сім тисяч чотириста тридцять шість 76 копійок):

- 29 813,40 грн. (двадцять дев'ять тисяч вісімсот тринадцять гривень 40 копійок) - за податковими зобов'язаннями по сплаті податку на доходи фізичних осіб;

- 7 623,36 грн. (сім тисяч шістсот двадцять три гривні 36 копійок) - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем "Військовий збір" (код платежу: 11011000) на суму 3 105,65 грн. (три тисячі сто п'ять гривень 65 копійок):

- 2 484,45 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят чотири гривні 45 копійок) - за зобов'язаннями по сплаті військового збору;

- 621,20 грн. (шістсот двадцять одна гривня 20 копійок) - за штрафними (фінансовими) санкціями.

На підставі прийнятих рішень, позивачу було надіслано податкове повідомлення-рішення № (про збільшення податкових зобов'язань по сплаті Податку на доходи фізичних осіб) та податкове повідомлення-рішення № (про збільшення сум грошового зобов'язання по сплаті військового збору) (а.с. 34-35).

Не погоджуючись з висновками зазначеної перевірки, викладеними в оскаржуваному акті та прийнятими рішеннями, викладеними в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, Позивач повторно оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України.

11 червня 2018 року, Державною фіскальною службою України прийнято рішення № 8300/Д/199-99-11-02-01-14, відповідно до якого скарги ОСОБА_1 від 21 травня 2018 року (вх. ДФС № 5654/ФОП, № 5656/ФОП від 25 травня 2018 року) на податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 06 березня 2018 року № , № - залишено без розгляду (а.с. 32-33).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач за 2016 р. отримав дохід у вигляді додаткового блага (анулювання, прощення) заборгованості за кредитом від ПАТ «УкрСиббанк» у сумі 166319, 28 грн., у зв`язку з чим позивач повинен був включити суму анульованого (прощеного) кредиту до доходу, як додаткове благо, подати до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2016 р. та сплати податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 29937,47 грн. та військового збору у сумі 2494,79 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п.п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно з ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно з п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом;

Відповідно до п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

Згідно з п.п. 163.1.1, 163.1.2 п.163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; 163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання.

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: а) вартості використання житла, інших об'єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах; б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

Додатково до винятків, передбачених підпунктом "а" цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для інвалідів, у тому числі які призначені для участі інвалідів в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку - учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів.

Також не вважається додатковим благом платника податку сплачена суб'єктом кінематографії вартість товарів та послуг, а саме проїзду, проживання, харчування, охорони, страхування, медичного обслуговування, тренування, навчання, що пов'язані з участю такого платника податку у виробництві аудіовізуальних творів, що виробляються (створюються) суб'єктами кінематографії України, якщо це передбачено умовами договору з такими платниками податку та/або режисерським сценарієм аудіовізуального твору; в) вартості послуг домашнього обслуговуючого персоналу, безоплатно отриманих платником податку, включаючи працю підпорядкованих осіб, а також осіб, що перебувають на військовій службі чи є заарештованими або ув'язненими.

Під терміном "послуги домашнього обслуговуючого персоналу" розуміються послуги з побутового обслуговування фізичної особи, членів її сім'ї або від імені чи за їх дорученням будь-якої третьої особи, включаючи ремонт або спорудження об'єктів рухомого чи нерухомого майна, що належить таким особам або використовується ними; г) суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом; ґ) суми безповоротної фінансової допомоги (крім суми процентів умовно нарахованих на таку допомогу); д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

За кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит), платник податку має право на сплату суми податкового зобов'язання, нарахованої на суму боргу (кредиту та/або відсотків), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, протягом трьох років починаючи з року, в якому задекларовано суму такого податкового зобов'язання. Для розстрочення такої суми податкового зобов'язання платник податку разом із декларацією подає до контролюючого органу заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобов'язання.

Суми розстрочених податкових зобов'язань розраховуються платником податку самостійно згідно з документами щодо суми прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків) та погашаються рівними частинами кожного календарного кварталу до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня, до 20 жовтня і до 20 грудня) починаючи з кварталу, що настає за тим кварталом, у якому до контролюючого органу подано заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобов'язання; е) вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї статті;

Відповідно до п. 179.1 ст. 179 ПК України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 179.2 ст. 179 ПК України відповідно до цього розділу обов'язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи: від податкових агентів, які згідно з цим розділом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу; виключно від податкових агентів незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу, крім випадків, прямо передбачених цим розділом; від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу; у вигляді об'єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу.

Згідно з п. 179.7 ст. 179 ПК України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Сума податкових зобов'язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наявної податкової інформації фізична особа - платник податку ППФО ОСОБА_1 у 2016 році отримав доходи, які згідно пп.162.1.1 п.162.1 ст.162. пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, з урахуванням особливостей визначених розділом IV та підлягають відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Так, згідно з АІС ЦБД ДРФО в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, ОСОБА_1 отримав дохід у вигляді додаткового блага (анулювання, прощення) заборгованості за кредитом від ПАТ "УкрСиббанк", . у сумі 166 319,28грн.

Відповідно до повідомлення про анулювання боргу №31-4-1-05/439 від 30.08.2016р., ПАТ "УкрСиббанк" прийнято рішення про анулювання суми основного боргу (кредиту) ОСОБА_1 у сумі 166 319,28грн. за договором про надання споживчого кредиту №311-08 ПОУ Н від 05.07.2005 року.

В порушення вимог п.п.162.1.1 п. 162.1 ст.162, п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст.164. п. 171.2 (б) ст. 171. п. 179.1 ст.179, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями станом на дату складання акту, податкова декларація про майновий стан та доходи за 2016 рік до Іванівського відділення Лиманської ОДГІІ ГУ ДФС в Одеській області ППФО ОСОБА_1 не надана.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ПАТ "УКРСИББАНК" було прийняте рішення про анулювання кредитної заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №311-08 ПОУ Н 0. 1), що підтверджено повідомленням про анулювання боргу №31-4-1-05/439 від 30.08.2016 ПАТ "УКРСИББАНК" (а.с. 89).

Позивача було письмово повідомлено про те, що анульована сума заборгованості за основним боргом є його доходом.

Так в редакції, чинній з 1 січня 2015 року дане положення визначало, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Тобто, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Наведене підтверджується і змінами, які в подальшому внесені до законодавства, зокрема, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань» від 09.04.2015 №321-VIII, який набрав чинності 07.05.2015, редакція підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України була доповнена абзацом другим, у зв'язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов'язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Перевіркою встановлено, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб (ЦБД ДРФО) гр. ОСОБА_1 отримав дохід від ПАТ "УКРСІББАНК" за наступною ознакою доходу:

- " 126" - додаткове благо - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу), а саме: прощення (анулювання) боргу за кредитним договором у розмірі - 166 319, 28 грн.

Позичальник вважається повідомленим, відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, про анулювання (прощення) заборгованості в сумі основного боргу (неповернутого кредиту) та про те, що сума анульованого(прощеного) основного боргу буде включена Кредитором до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь Позичальника, за підсумком звітного періоду, в якому борг було анульовано (прощено).

Позичальнику повідомлено про анулювання (прощення) його основного боргу. Банком повідомлено органи Державної фіскальної служби про включення суми анульованого (прощеного) основного боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь Позичальника, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено).

При цьому на Позичальника відповідно до Податкового кодексу України покладається обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованого (прощеного) основного боргу та відображення суми отриманого доходу у вигляді анульованого (прощеного) основного боргу у річній податковій декларації.

В порушення вимог п. 179.7 ст.179 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, станом на дату складання акту податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 29 937.47грн. до бюджету не сплачено.

Крім того, з 1 січня 2015 року набрали чинності зміни внесені Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" до Податкового кодексу України в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб підприємців.

Пунктом 16 1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 ПКУ. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 ПКУ. Ставка збору становить 1.5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 16 1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 ПКУ.

Отже, платники податків фізичні особи, які отримували доходи у вигляді додаткового блага, за результатами звітного податкового року відповідно пп.1.2 п. 16-1 підрозділу 10, ст. 163, пп. 164.1.3 п.164.1 ст. 164, п.171.2 (б) ст. 171, п. 16' підрозділу 10 розд. XX Кодексу самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1.5 відсотки чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період.

Судом встановлено, що в порушення п.п. 162.1 статті 162 1.5 164.1.3 пункту 164.1 статті 164. п. 171.2 (б) ст. 171. п.179.7 ст.179, п. 16і підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI, із змінами і доповненнями, Позивачем станом на дату складання акту, податкове зобов'язання з військового збору у сумі 2 494,79 грн. до бюджету також не сплачено.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач за 2016 рік отримав дохід у вигляді додаткового блага (анулювання, прощення) заборгованості за кредитом від ПАТ "УкрСиббанк", у сумі 166 319, 28 грн., у зв'язку з чим позивач повинен був включити суму анульованого (прощеного) кредиту до доходу як податкове благо, подати до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік та сплатити податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 29 937, 47 грн. та з військового збору у сумі 2 494, 79 грн.

Доводи апелянта про те, що кредитна заборгованість позивача продовжує існувати згідно з договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.08.16 р., а тому значна частина прощення в сумі 114160,20 грн. підпадає під дію п.8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, є помилковими, оскільки за умовами кредитного договору від 05.07.2005 р. відсутні відомості про зміну валюти, а у повідомленні про анулювання (прощення) боргу не вбачається встановлення різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеної за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.04.2019 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов