Справа № 357/14629/18
Суддя: Орєхов О. І.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 квітня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О.І.,

за участю секретаря - Сокур О.В.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в

залі суду № 2 в м. Біла Церква адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області

лейтенанта поліції Бровченко Віталія Володимировича, поліцейського Білоцерківського ВП

ГУНП в Київській області старшого лейтенанта Ланчук Сергія Петровича, поліцейського

СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта Перестюк

Петра Вікторовича про скасування постанов про накладення адміінстративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адмінінстративним позовом до інспектора СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Бровченко Віталія Володимировича, поліцейського Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта Ланчук Сергія Петровича, поліцейського СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта Перестюк Петра Вікторовича про скасування постанов про накладення адміінстративного стягнення, посилаючись на наступні обставини.

03 листопада 2018 року лейтенантом Білоцерківського відділу поліції Бровченко Віталієм Володимировичем (далі- Відповідач-1), Ланчук Сергієм Петровичем (далі - Відповідач-2), Престюк Петром Вікторовичем (далі Відповідач-3), було винесено три постанови серія ДПО 18 № 931543, серія ДПО 18 № 849345, серія ДПО 18 № 849195, про притягнення ОСОБА_1 (далі - Позивач) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі - по 425 гривень.

Відповідно до постанов серія ДПО 18 № 931543, серія ДПО 18 № 849345, серія ДПО 18 № 849195, Позивач о 01 годині 45 хвилин, рухаючись за кермом транспортного засобу Mercedes-Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у м. Б. Церква по вул. Вернадського, не маючи при собі або не пред'явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), чим порушив ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зазначені дії працівників поліції, вважає протиправними, а постанови є незаконними, винесеними з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягають скасуванню за таких підстав:

Насправді ж, 03.11.2018 року, Позивач не рухався в транспортному засобі Mercedes-Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, о 01 год. 45 хв., по вул. Вернадського, а йшов пішки в магазин через дорогу.

Патрульний автомобіль, проїжджаючи поруч, по вул. Вернадського, побачивши Позивача, який вийшов з автомобіля, а саме: Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_1 та почав переходити дорогу, зупинився поруч та почав наздоганяти Позивача.

Наздогнавши Позивача, пан поліцейський, який не представився, почав вимагати у Позивача документи на транспортний засіб Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_1.

У відповідь на вимогу працівника поліції пред'явити документи, Позивач погодився та пред'явив документи, які посвідчують особу, а саме: паспорт громадянина України, а також в свою чергу попросив повідомити про причину його затримання як пішохода.

Тоді, Відповідачі почали вимагати у Позивача документи на транспортний засіб Mercedes-Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, вказуючи на те, що він є водієм цього транспортного засобу.

Варто уточнити, що згідно ПДР України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В свою чергу, пішохід - це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Нагадує, що на час затримки Позивача, як випливає із норм Закону, він був не водієм, а пішоходом, тому, розуміючи, що це провокація та беззаконня з боку поліцейських, Позивач діяв на власний розсуд та відмовився надавати документи на авто, оскільки на це не було жодної законної підстави.

В подальшому, не змінюючи тон та рівень емоцій, лейтенант поліції викликав на місце події евакуатор, який прямо перед очима у Позивача конфіскував автомобіль.

Стаття 21 Конституції України, гарантує, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Однак, права Позивача 03.11.2018 року, були безпідставно порушені.

Зазначене лише підтверджує халатне та упереджене ставлення Відповідачів до розгляду справи. Своїми діями, Відповідачі грубо порушили вимоги ст.ст. 278, 279, та ст. 280 КУпАП, а також право Позивача на захист, яке закріплено як ст. 268 КУпАП, так і ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України. Право на захист є одним з основних прав, гарантованих Конституцією України і порушення цього права є не допустимим.

Жоден поліцейський, який перебував на місці події, в присутності Позивача не складав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Однак, 20.11.2018 року, Позивач виявив у своєму поштовому ящику три постанови від трьох різних працівників поліції, в яких єдиною відмінністю є лише номери постанов, а саме: серія ДПО 18 № 931543, серія ДПО 18 № 849345, серія ДПО 18 № 849195, та зазначено про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі - по 425 гривень.

Здивуванню Позивача не було меж, оскільки на час затримання Позивача, він не те щоб нічого не порушував, а взагалі не перебував в автомобілі.

Так, не розглянувши справу про адміністративне правопорушення, Відповідачі, поїхавши у відділок поліції написали три варіанти постанов та надіслали Позивачу поштою.

В жодному законі не зазначено, що пішохід або людина, в якої є у власності автомобіль, повинні мати документи на авто при собі. А тим більше, нема адміністративної відповідальності за таке діяння.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Жодним чином, Відповідачами не було надано доказів правопорушення, а також у разі їх наявності, у своїй постанові не зазначили технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, не надав відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Доказів того, що Позивач дійсно порушив п. 2.1. (а) Правил Дорожнього Руху України, Відповідачами не надано, оскільки відповідно до ст. 71 ч.2 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості, покладеного у основу адміністративного права, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Тому просив суд прийняти позов до свого провадження, скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія ДПО 18 № 931543, серія ДПО 18 № 849345, серія ДПО 18 № 849195 від 03.11.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі - по 425 гривень (а.с. 2-8).

Ухвалою судді від 17 грудня 2018 року відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виликом) сторон (а.с. 18-19).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про щов матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про врученя.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шевцова Н.Ю., яа діє на підставі Ордеру серія КС № 369191 від 30.11.2018 року (а.с. 15) та Витягу з угоди про надання правової допомоги адвокатом від 23.11.2018 року (а.с. 14) в судове засідання не з»явилась, надала заяву, отримана судом 05.04.2019 року, в якій просила справу розглядати у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідачі інспектор СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області лейтенант поліції Бровченко Віталій Володимирович, поліцейський Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант Ланчук Сергій Петрович, поліцейський СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант Перестюк Петро Вікторович в судове засіданні не з»явились, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявні поштові повідомлення про вручення, отримані 07.03.2019 року та 11.03.2019 року відповідно.

Жодних заяв та клопотань з боку відповідачів на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на адміністративний позов.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом 10.12.2018 р., що підтверджується штампом суду (а.с. 2), щодо оскарження постанови від 03.11.2018 р., не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку, оскільки останнім було отримано оскаржувальні постанови 20.11.2018 року та з дня отримання у десятиденний строк направлено адміністративний позов до суду, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим конвертом (а.с. 17).

Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно оскаржувальної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДП 018 № 931543, 03.11.2018 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_1 об 01 годині 45 хвилин в м. Біла Церква по вул. Вернадського не маючи полісу обов»язкового цивільного страхування власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Прийнято застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 гривень (а.с. 11).

Крім того, з оскаржувальної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДП 018 № 849345, 03.11.2018 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_1 об 01 годині 45 хвилин в м. Біла Церква по вул. Вернадського не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 А ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Прийнято застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 гривень (а.с. 12).

До того ж, з оскаржувальної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДП 018 № 849195, 03.11.2018 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_1 об 01 годині 45 хвилин в м. Біла Церква по вул. Вернадського не пред»явив для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 А ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Прийнято застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 гривень (а.с. 13).

Оскаржувальні постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ДПО 18 № 931543, Серія ДПО 18 № 849345, Серія ДПО 18 № 849195 були винесені 03.11.2018 року інспектором СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Бровченко Віталієм Володимировичем, поліцейським Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом Ланчук Сергієм Петровичем та поліцейським СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом Перестюк Петром Вікторовичем.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладеннястягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Всупереч даним вимогам, суб'єктами владних повноважень не було надано жодного доказу в обґрунтування законності винесених ними постанов та накладення на ОСОБА_1 штрафів, передбачених санкцією ч. 1 ст. 126 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушеннь є самі оскаржувані постанови по справі про адміністративне правопорушення, в яких зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначені постанови є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваних постановах.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субєкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі в судове засідання не з'явилися, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваних постановах не надали.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП, на думку суду, є недоведеними.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії поліцейських при складанні постанов відносно позивача є протиправними, оскаржувані постанови підлягають скасуванню, а справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно позивача підлягають закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Бровченко Віталія Володимировича, поліцейського Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта Ланчук Сергія Петровича, поліцейського СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта Перестюк Петра Вікторовича про скасування постанов про накладення адміінстративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанови про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ДПО 18 № 931543, Серія ДПО 18 № 849345 та Серія ДПО 18 № 849195 від 03.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, - закрити.

Апеляційні скарги на судове рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1);

Відповідач - інспектор СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області лейтенант поліції Бровченко Віталій Володимирович (місце знаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, буд. 3);

Відповідач - поліцейський Білоцерківського ВП ГУНП в Кївській області старший лейтенант Ланчук Сергій Петрович (місце знаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, буд. 3);

Відповідач - поліцейський СРПП № 3 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант Перестюк Петро Вікторович (місце знаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, буд. 3).

Повний текст судового рішення складено 05 квітня 2019 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов