Справа № 826/8592/16
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8592/16 Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційні скарги Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татарінцевої Євгенії Анатоліївни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року (повний текст рішення складено 22.12.2018) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРМУС" до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татаринцевої Євгенії Анатоліївни, треті особи - ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" про визнання протиправними дій, скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРМУС", звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) просив:

- визнати дії приватного нотаріуса Татарінцевої Є.А. про припинення обтяження на нежитлове приміщення 1 по вул. Гоголя, 84 у м. Миргород, Полтавської області, загальною площею 269,6 кв.м, індексний номер 28947274 від 25.03.2016 - неправомірними та незаконними;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Татарінцевої Є.А. про припинення обтяження на нежитлове приміщення 1 по вул. Гоголя, 84 у м. Миргород, Полтавської області, загальною площею 269,6 кв.м, індексний номер 28947274 від 25.03.2016.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року, з урахуванням ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татарінцевої Євгенії Анатоліївни про припинення обтяження на нежитлове приміщення № 1 по вулиці Гоголя, 84 у місті Миргород, Полтавської області, загальною площею 269,6 кв.м., індексний номер 28947274 від 25.03.2016.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Татаринцевою Євгенією Анатоліївною подано апеляційну скаргу у якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивувала свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи . Зокрема, апелянт вказує, що правомірно на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", як особи в інтересах якої було встановлено обтяження, було проведено державну реєстрацію припинення обтяження, встановленого на підставі ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2013 у справі № 541/2862/13ц у зв'язку з набранням законної сили судовим рішенням про закриття провадження в частині позовних вимог до ТОВ «Пермус» про стягнення заборгованості за кредитним договором, для забезпечення яких було накладено арешт в інтересах кредитора, та на підставі імперативних приписів ч.6 ст.154 ЦПК України.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, провадження у справі закрити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не враховано, що в даному випадку спір має приватноправовий характер, а саме є спором Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРМУС" з новим власником майна Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" .

11.03.2019 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційні скарги, яким підтримав позицію суду першої інстанції.

Представник апелянта відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції апеляційні скарги підтримав та пояснив, що дії нотаріуса є правомірними та вчиненими з дотриманням положень ч.6 ст.154 КАС України.

Представник апелянта Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" в судовому засіданні суду апеляційної інстанції апеляційні скарги підтримав та пояснив, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки наявний спір про права. Крім того, з посиланням на позицію ВП ВС зазначав, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право.

Представник позивача проти апеляційних скарг заперечувала та зазначила, що в даному випадку відсутній спір про право, оскільки оскаржуються виключно дії нотаріуса, які вчинені з перевищенням повноважень. Зазначала, що нотаріус протиправно припинила обтяження на нерухому майно на підставі ухвали про закриття провадження в частині позовних вимог, ухваленої в межах цивільної справи.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що 04.07.2008 між Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк", як Кредитором, та ОСОБА_5, як Позичальником, укладено Кредитний договір № 22.94/08-КЛ , відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії.

В забезпечення виконання зобов'язання по Договору, 04.07.2008 між ВАТ "ВТБ Банк", як Іпотекодержателем, та ТОВ "Пермус", яке є правонаступником МП "Мрія", як Іпотекодавцем, укладено договір наступної іпотеки № 22.94/08-ДІ, згідно п. 1.2. якого предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлове приміщення площею 269,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Гоголя, буд. 84.

Разом з тим, в провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебувала справа № 541/2862/13-ц.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.10.2013 у справі № 541/2862/13-ц цивільну справу за позовом ПАТ "ВТБ Банк" до ОСОБА_5, Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором об'єднано в одне провадження зі справою за позовом ПАТ "ВТБ Банк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа - ОСОБА_5 з присвоєнням одного номеру справи 541/2862/13-ц, та номеру провадження 2/541/1124/2013; відкрито провадження у справі за позовом ПАТ "ВТБ Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа - ОСОБА_5.

Крім цього, ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.11.2013 у справі № 541/2862/13-ц відкрито провадження по зустрічній позовній заяві ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, треті особи - Мале підприємство "Мрія", ОСОБА_6 та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ "ВТБ Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа ОСОБА_5.

Надалі, ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.01.2014 у справі № 541/2862/13-ц відкрито провадження по зустрічній позовній заяві Малого підприємства "Мрія" до ПАТ "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки № 22.94/08-ДП1 від 4 липня 2008 року та договору про внесення змін до договору поруки № 22.94/08-ДП1 від 4 липня 2008 року від 01.10.2010, розірвання договору поруки № 22.94/08-ДП1 від 4 липня 2008 року та договору про внесення змін до договору поруки № 22.94/08-ДП1 від 4 липня 2008 року від 01.10.2010 та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ "ВТБ Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа ОСОБА_5 та зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, треті особи - Мале підприємство "Мрія", ОСОБА_6.

Разом з тим, ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2013 у справі № 541/2862/13-ц судом, згідно ст.ст. 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України було задоволено заяву ПАТ "ВТБ Банк" про забезпечення позову та накладено арешт на нежитлову будівлю, перукарня "Чарівниця", що знаходиться за адресою: м. Миргород, вул. Воскресінська, 5, зареєстровану за ОСОБА_5; нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 84, приміщення, 1, зареєстрованого за Малим підприємством "Мрія". Забезпечення позову здійснюється на період розгляду справи".

04.10.2013, на підставі ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2013 у справі № 541/2862/13-ц, державним реєстратором - Гринь Ж.А. внесено запис про обтяження речового права Предмета іпотеки, вид обтяження - арешт нерухомого майна, обтяжувач - Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

24.09.2015 ТОВ "Пермус", як правонаступником МП "Мрія" (ідентифікаційний код - 13941164), отримано свідоцтво від про право власності на нежитлове приміщення площею 269,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Гоголя, буд. 84.

18.11.2015 між ПАТ "ВТБ Банк", як Первісним кредитором, та ТОВ "ФК Поліс", як Новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 21МБ, згідно умов якого Новий кредитор набув права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них. До договору вносилися зміни.

Також, між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "ФК Поліс" укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, зареєстрованого в реєстрі за № 2324, за умовами якого Первісний кредитор передав, а Новий отримав права іпотекодержателя, зокрема, за договором наступної іпотеки № 22.94/08-ДІ.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.11.2015 у справі № 541/2862/13-ц судом, на підставі ст.ст. 205, 206, 293 ЦПК України, закрито провадження за позовними вимогами ПАТ "ВТБ Банк" до ТОВ "Пермус" про стягнення заборгованості за кредитним договором та вимогами за зустрічним позовом ТОВ "Пермус" до ПАТ "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.03.2016 у справі № 541/2862/13-ц на підставі ст.ст. 151, 154, 197, 293 ЦПК України, скасовано заходи забезпечення позову ПАТ "ВТБ БАНК" до ОСОБА_5, Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором у вигляді накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 84, приміщення, 1, зареєстрованого за Малим підприємством "Мрія", вжиті ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 02.10.2013.

27.05.2016 ТОВ "Пермус" отримало деталізовану інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, де на стор. 7 зазначено, що 25.03.2016 об 19:44 приватним нотаріусом Татарінцевою Є.А., індексний номер 28947274, було припинено обтяження (арешт) нежитлового приміщення 1 по вул. Гоголя, 84 у м. Миргород Полтавської області, яке було накладено ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 02.10.2013 по справі № 541/2862/13-ц.

Вважаючи такі дії та рішення приватного нотаріуса протиправними, позивач звернувся з даним позовом в суд.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив та зазначив, що скасування заходів забезпечення позову згідно ухвали від 02.10.2013 відбулося саме внаслідок постановлення Миргородським міськрайонним судом Полтавської області ухвали від 28.03.2016, а не ухвали про закриття провадження в частині позовних вимог у справі № 541/2862/13-ц, а тому вчинені 25.03.2016 о 19:44 год. нотаріусом дії з проведення реєстрації припинення обтяження предмета іпотеки не відповідають приписам ст.ст. 3, 10, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Даючи правову оцінку викладеним фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Щодо належності розгляду даного спору у порядку адміністративного судочинства, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом першим частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб'єктного складу - участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати з публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб'єкта владних повноважень.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Натомість, однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Позивач оскаржує до адміністративного суду дії суб'єкта владних повноважень - приватного нотаріуса посилаючись при цьому на недотримання цим суб'єктом встановленого законом порядку проведення такої реєстрації, а саме - відповідач здійснив реєстрацію за третьою особою права власності на об'єкт нерухомого майна за наявності відповідного обмеження - арешту нерухомого майна.

Позивач в обґрунтування своїх доводів вказує на те, що припинення обтяження приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Татаринцевою Є. А. 25.03.16 о 19:44 год. на нежитлове приміщення по вулиці Гоголя, 84, м.Миргород Полтавської області відбулося всупереч вимог чинного законодавства. При цьому, право власності на зазначені об'єкти нерухомості припиненим не було та залишалося зареєстрованим за позивачем.

В подальшому 25.03.2016 о 20:45 год. після припинення оскаржуваним рішенням обтяження на нерухоме майно, приватним нотаріусом Тишко І.О. прийнято рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки, а саме нежитлове приміщення по вул.Гоголя,84 у м.Миргород, Полтавської області за ТОВ «ФК Поліс» та яке є предметом оскарження в справі № 826/7684/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРМУС" до Приватного нотаріуса Тишко І.О.

Позивач обґрунтовує протиправність реєстраційної дії саме порушенням з боку нотаріуса Татаринцевої Є. А. як державного реєстратора під час її здійснення.

Тобто, предметом даної справи є виключно дослідження та перевірка законності дій нотаріуса Татаринцевої Є. А., вчинених ним при здійсненні виключно владних управлінських функцій, а саме процедурні порушення, зокрема припинення обтяження, при вчиненні реєстраційних дій відповідним суб'єктом владних повноважень.

Отже, предметом доказування в цій справі є обставини, що підтверджують правомірність/неправомірність прийнятого нотаріусом Татаринцевою Є. А. рішень, яке за своєю юридичною природою є рішенням суб'єкта владних повноважень та повинно прийматися в порядку, на підставі та у спосіб, визначені законом.

В даному випадку, незважаючи на те, що оскаржувані реєстраційні дії були вчинені за заявою третьої особи, втручання в права позивача було здійснено нотаріусом шляхом прийняття оскаржуваних рішень.

Отже, заявлені позивачем вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки спір виник внаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер.

Зазначені висновки узгоджуються з висновками щодо критеріїв розмежування судової юрисдикції, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду (зокрема, постанова 13 червня 2018 року справа № 820/2675/17, від 23 травня 2018 року справа № 914/2006/17, від 04 вересня 2018 року справа № 823/2042/16, від 18 вересня 2018 року № 823/2535/16 ).

В силу ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повноваження державного реєстратора та порядок їх реалізації у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Приписами ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на обєкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що до повноважень субєктів державної реєстрації прав належить: 1) забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та ведення реєстраційних справ; 2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором, зокрема, є нотаріус.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 вказаного Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що за результатами розгляду про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації; у свою чергу рішення про державну реєстрацію обтяжень приймається за умови подання заявником достатніх та належним чином оформлених документів, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також підстав для відмови у державній реєстрації.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.03.2016 ТОВ "ФК "ПОЛІС" звернулося до нотаріуса Татаринцевої Є. А., як до державного реєстратора прав на нерухоме майно, з заявою про державну реєстрацію обтяжень з метою проведення державної реєстрації припинення обтяження - арешту нерухомого майна, накладеного в інтересах ПАТ "ВТБ БАНК" на майно Малого підприємства "Мрія", а саме: нежитлове приміщення, площею 269,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Гоголя, буд. 84.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Татаринцевої Євгенії Анатоліївни прийнято рішення про державну реєстрацію припинення обтяження (арешту), накладеного на нежитлове приміщення 1 по вул. Гоголя, 84 у м. Миргород, Полтавської області, загальною площею 269,6 кв.м, індексний номер 28947274 від 25.03.2016 о 19:44 на підставі ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2013 у справі № 541/2862/13-ц.

Підставою для припинення обтяження нерухомого майна стала ухвала Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2015 у справі № 541/2862/13-ц закрито провадження в частині позовних вимог ПАТ "ВТБ БАНК" до ТОВ "ПЕРМУС" про стягнення заборгованості за Кредитним договором на підставі Договору поруки № 22.94/08-ДП1 від 04.07.2008, що діє зі змінами, внесеними Договором про внесення змін № 1 до Договору поруки № 22.94/08-ДП1 від 04.07.2008, та зустрічних вимог ТОВ "ПЕРМУС" до ПАТ "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору.

В обґрунтування правомірності прийнятого рішення нотаріус Татаринцева Є. А. зазначає, вжиті заходи застосовуються виключно до набрання судовим рішенням про закриття провадження законної сили, а отже після набрання законної сили ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2015 у справі № 541/2862/13-ц про закриття провадження в частині позовних вимог ПАТ "ВТБ БАНК" до ТОВ "ПЕРМУС", вжиті до ТОВ "ПЕРМУС" згідно з ч. 6 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову не застосовуються, а тому проведення державної реєстрації припинення обтяження здійснено у відповідності до норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів зауважує, що питання скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2013 у справі № 541/2862/13-ц в ухвалі Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.11.2015 не вирішувалося.

Такі заходи були скасовані пізніше, а саме ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.03.2016.

Закриття провадження у справі № 541/2862/13-ц відбулося лише в частині позовних вимог ПАТ "ВТБ Банк" до ТОВ "Пермус" про стягнення заборгованості за кредитним договором та вимогами за зустрічним позовом ТОВ "Пермус" до ПАТ "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, що не має прямого наслідку скасування заходів забезпечення позову згідно ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2013 у справі № 541/2862/13-ц, які були вжиті на весь період розгляду справи, судовий розгляд якої в частині інших позовних вимог за нерозглянутим первісним та зустрічним позовами продовжувався.

Отже, ухвала Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2015 у справі № 541/2862/13-ц, яку використала нотаріус Татаринцева Є. А. як підставу для припинення обтяження нерухомого майна, не може вважатися належною підставою для припинення обтяження нерухомого майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Татаринцевої Євгенії Анатоліївни протиправно прийнято рішення про державну реєстрацію припинення обтяження (арешту), накладеного на нежитлове приміщення 1 по вул. Гоголя, 84 у м. Миргород, Полтавської області, загальною площею 269,6 кв.м, індексний номер 28947274 від 25.03.2016 на підставі ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2015 у справі № 541/2862/13-ц, яка не містила рішення про зняття арешту зі спірного нерухомого майна.

Надані до розгляду державному реєстратору документи не відповідали вимогам, встановленим Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", припинення обтяження щодо нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Гоголя, буд. 84, відбулося на підставі документів, що не дають змоги встановити припинення обтяження, що є безперечною підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Так, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій та прийнятих рішень.

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРМУС" до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татаринцевої Євгенії Анатоліївни, треті особи - ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" про визнання протиправними дій, скасування рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 319, 322, 323 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татарінцевої Євгенії Анатоліївни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено - 05.04.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

А.Ю.Кучма