Справа № 638/10909/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Білова О.В.

26 березня 2019 р.Справа № 638/10909/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Бенедик А.П. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

27.07.2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, яким просить визнати незаконними та протиправними дії відповідача Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (подалі - Шевченківське ОУПФУ, пенсійний орган) щодо зниження з 01.10.2017 року індивідуального коефіцієнту страхового стажу з розміру 1,35% до розміру 1%; зобов'язати відповідача з 01.10.2017 року для обчислення розміру її пенсії застосовувати індивідуальний коефіцієнт страхового стажу у розмірі 1,35% (0,45563), а також зобов'язати відповідача з 2014 року в повному обсязі провести індексацію її пенсійних доходів та сплатити недоотримані суми.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що до набрання чинності Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсії» (подалі - Закон № 2148-VIII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) її пенсія була обчислена в розмірі 1.447,12 грн., а новий розмір пенсії склав 1.533,75 грн., що неможливо вважати підвищенням пенсії. Крім того, пенсійний орган несвоєчасно і не в повному обсязі з 2014 року провів та виплатив індексацію пенсійних доходів.

Заперечуючи проти вимог адміністративного позову, пенсійний орган зазначає, що з набранням чинності Закону № 2148-VIII пенсії, які призначені до набрання чинності цим Законом на умовах Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01.10.2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Пенсія позивача не відноситься до об'єктів індексації відповідно до п. 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідач зазначає про пропуск позивачем процесуального строку звернення до адміністративного суду з вимогами про зобов'язання з 2014 року в повному обсязі провести індексацію її пенсійних доходів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Так, судовим рішенням визнані незаконними та протиправними дії відповідача щодо зниження позивачеві з 01.10.2017 року індивідуального коефіцієнту страхового стажу з розміру 1,35%, що дорівнює 0,45563 до розміру 1,0%, що дорівнює 0,33750

Пенсійний орган зобов'язаний, починаючи з 01.10.2017 здійснити перерахунок пенсії позивача із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, що дорівнює 045563, а також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, починаючи з 01.01.2014 провести індексацію пенсійних доходів позивача з належною виплатою недоплачених пенсійних грошових сум за вказаний період.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 судом відмовлено.

Судове рішення в частині вимог про визнання незаконними та протиправними дії відповідача щодо зниження з 01.10.2017 року індивідуального коефіцієнту страхового стажу з розміру 1,35% до розміру 1% та про зобов'язання відповідача з 01.10.2017 року для обчислення розміру пенсії позивача застосовувати індивідуальний коефіцієнт страхового стажу у розмірі 1,35% (0,45563), вмотивоване положеннями п.п. 4-4 Розділу XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», практикою Європейського суду з прав людини та положеннями ст. 22 Конституції України стосовно недопущення звуження змісту та обсягу прав громадян на соціальний захист.

Суд не прийняв до уваги в якості належного обґрунтування заперечень проти позову посилання відповідача на встановлення Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (подалі - Порядок № 1078), обмежень індексації пенсії, у складі яких є доплата до прожиткового мінімуму, тобто коли розмір пенсії обчислений відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV, оскільки підзаконний нормативно-правовий акт не може звужувати обсяг наданих законом прав громадян на відшкодування подорожчання споживчих товарів та послуг.

Не погоджуючись з судовим рішенням, вважаючи його необґрунтованим, незаконним, поставленим з порушенням норм матеріального права в частині задоволених вимог в апеляційній скарзі Шевченківське ОУПФУ просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року, з прийняттям нового про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_2

Аргументи, наведені скаржником в обґрунтування вимог апеляційної скарги ідентичні доводам відзиву на адміністративним позов.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не погоджується з висновком суду про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_2

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 КАС України).

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Шевченківському ОУПФУ з 18.01.2001 року як отримувач пенсії за віком, що призначена на умовах Закону № 1058-IV. Також судом установлено, що до 01.10.2017 року розмір пенсійних виплат позивача складав 1.447,12 грн., а з 01.10.2017 року розмір пенсійних виплат склав 1.533,75 грн.

11.10.2017 року набув чинності Закон України № 2148-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (Закон № 2148-VIII), за нормами якого з 01.10.2017 року здійснено осучаснення пенсій, призначених за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV) із застосуванням середнього показника заробітної плати по Україні за 2014 - 2016 роки - 3.764,40 грн. При цьому, величина оцінки одного року страхового стажу визначена на рівні 1, тобто без урахування кратності 1,35. Одночасно здійснено перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 1.312 грн до 1.452 грн (прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» на 01.12.2017 рік збільшений на 79,00 грн).

Колегія суддів зазначає, що положення п.п. 4-3 Розділу XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1058-IV (в редакції Закону № 2148-VIII) такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) в установленому порядку не визнані.

Згідно ст. 19 Конституції України - правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог позивача ОСОБА_2, колегія суддів зазначає про відсутність правових підстав для зобов'язання відповідача при обчислені розміру пенсії позивача з 01.10.2017 року застосовувати коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,54225, замість коефіцієнта страхового стажу з урахуванням кратності 1, застосування якого в такому розмірі прямо наказано п.п. 4-3 Розділу XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1058-IV.

Колегія суддів зазначає про хибність посилання суду першої інстанції в обґрунтування висновку про задоволення вимог позивача на приписи п.п. 4-4 Розділу XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1058-IV, оскільки означеною нормою права передбачено застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% у період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року виключно при призначенні пенсій.

Проведення індексації пенсій здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст. 42 Закону № 1058-IV, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, та даних Держстату України.

Так, п. 2 Порядку № 1078 установлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (п. 4 Порядку № 1078).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», в редакції, чинній з моменту виникнення спірних правовідносин та до 01.01.2016 року, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в редакції, чинній з 01.01.2016 року, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з п. 5 Порядку №1078 у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати; пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи пенсійного органу про встановлене Порядком № 1078 обмеження індексації пенсій, у складі яких є доплата до прожиткового мінімуму, тобто коли розмір пенсії обчислений відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (п. 3 Порядку № 1078), оскільки підзаконний нормативно-правовий акт не може звужувати обсяг наданих законом прав громадян на відшкодування подорожчання споживчих товарів та послуг.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 121).

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Задовольняючи заявлену в суді апеляційної інстанції позивачем ОСОБА_2 заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із вимогою про зобов'язання з 2014 року провести індексацію її пенсійних доходів, колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішеннях по справі «Мірагаль Есколанро та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням тієї обставини, що позивач є людиною похилого віку, з 2001 року особою, яка втратила працездатність, з 01.02.2002 року особою з інвалідністю ІІ групи безстроково /а.с. 6, 7, 8/, що потягло певні труднощі для своєчасного звернення до суду за захистом порушеного права, колегія суддів, задовольняючи заяву ОСОБА_2, вважає, що застосування процесуального обмеження за своєю суттю буде свідченням позбавлення позивача можливості оскаржити дії, які становлять втручання у її права, тобто права доступу до правосуддя.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України установлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права, а саме ст. 16 Закону № 2011-XII.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом задовольнити.

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконними та протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо зниження ОСОБА_2 з 01 жовтня 2017 року індивідуального коефіцієнту страхового стажу з розміру 1,35%, що дорівнює 0,45563 до розміру 1,0%, що дорівнює 0,33750, про зобов'язання Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова починаючи з 01 жовтня 2017 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, що дорівнює 0,45563, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні даних вимог ОСОБА_2.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик О.В. Присяжнюк
Постанова у повному обсязі складена і підписана 05 квітня 2019 року.