Справа № 200/1184/19-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 р. Справа№200/1184/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.,

при секретарі Дідевич І.О.

за участю:

представника відповідача Яковлевої А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та пені № від 02 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій № від 02 січня 2019 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем при винесенні спірних рішень не враховано приписи пункту 9-3 розділу VIII Закону України № 2464, відповідно до якого платники податків які розташовані на території населених пунктів де проводилась антитерористична операція звільняються від виконання обов'язків, визначених ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції. Також, посилаючись на Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який набрав чинності 15.10.2014 року, зазначає, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції до платників єдиного внеску не застосовуються. Крім того, зазначив, що є пенсіонером за віком на пільгових умовах, тому відповідно до ч.4 ст.4 Закону України № 2464 - VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не є платником єдиного внеску. Просив позовні вимогу задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

В матеріалах справи знаходиться відзив відповідача, в яких останній зазначає, що оскаржуване позивачем рішення є законними та прийнятими на підставі вимог чинного законодавства, оскільки позивач несвоєчасно сплатив єдиний внесок. Також, зазначив, що позивач не звільнений від сплати єдиного внеску, оскільки є пенсіонером МВС, а звільняються від сплати єдиного внеску особи, які отримають пенсію за віком або за інвалідністю на підставі ст.26 Закону України № 2464. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 28 січня 2019 року позовну заяву фізичної особи підприємця залишена без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено засідання на 06 березня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року було відхилено клопотання ГУ ДФС України в Донецькій області та замінено відповідача у справі з Бахмутського управління Головного управління ДФС у Донецькій області на ГУ ДФС у Донецькій області. Судове засідання було відкладено на 27 березня 2019 року.

Судом було залишено без розгляду клопотання ГУ ДФС Донецькій області про розгляд справи за правилами загального провадження, оскільки дана юридична особа на час його подання не була стороною у справі.

Позивач у судове засідання не з'явився, був повідомлені належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення аналогічні змісту відзиву на позов та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (РНОКФОПП НОМЕР_2; АДРЕСА_1), що підтверджується наявним в матеріалах справи випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Як вбачається з матеріалів справи Головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Бахмутського управління ГУ ДФС у Донецькій області було проведено камеральну перевірку за неподання, несвоєчасне подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за звітний період з 010.01.2015 року по 31.12.2015 року та 02.01.2019 року складено відповідний акт.

За результатами проведеної перевірки було встановлено несвоєчасне подання позивачем звітності про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого внеску, чим порушено п.4 ч.2 ст.6 Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування».

На підставі акту перевірки було прийнято рішення № від 02 січня 2019 р про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на суму 5556,06 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування;

Згідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону України Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VІ), зокрема частиною третьої зазначеної статті передбачено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках,передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

На підставі пункту 7 частини одинадцятої ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Разом з цим, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" ( далі - Закон № 1669-VII), згідно до статті 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених положень, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014р.

На час прийняття відповідачем спірних рішень, Президентом України не прийнято Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, тобто, період проведення АТО триває.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" було доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) такого змісту:

"9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Тобто, аналізуючи вищевикладене, сам факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення за порушення Закону.

На виконання приписів Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Як було встановлено у судовому засіданні місцезнаходження позивача: м.Бахмут Донецької області, яке зазначено в вищезазначеному переліку. Крім того, м.Бахмут, де позивач знаходиться на податковому обліку також входить до вищезазначеного переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Тобто, у період невиконання обов'язків платника єдиного соціального внеску, позивач знаходився на обліку в органі доходів і зборів, розташованого на території населеного пункту, визначеного в переліку про який йдеться в статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Таким чином, в силу положень абзацу 3 пункту 9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 з 14 квітня 2014 року відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, до позивача не застосовуються, що не було враховано відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовна вимога про скасування рішення № від 02 січня 2019 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 5556,06 грн. підлягає задоволенню.

Що стосується доводів позивача про те, що він не є платником єдиного внеску в силу положень ч.4 ст.4 Закону України № 2464 суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 ч.1 ст.4 Закоку України № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону України № 2464 Особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Системний аналіз цитованої норми дозволяє дійти висновку, що особа, яка досягла 60 річного віку та отримує відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу звільняється від сплати єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів справи позивач народився в 1954 році, що підтверджується копією паспорта громадянина України. Згідно з копією пенсійного посвідчення в 1998 році позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

Таким чином, позивач досяг 60 річного віку, та отримує пенсію за вислугу років, отже в силу приписів ч.4 ст.4 Закону України № 2464 він звільнений від сплати єдиного внеску.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред'явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується наявним в матеріалах адміністративної справи квитанцією № 0.0. .1 від 18.01.2019.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 710,80 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 02 січня 2019 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № від 02 січня 2019 р про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на суму 5556,06 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області (; 87526, Донецька область м. Маріуполь, вул.130 Таганрогської дивізії, буд. 114) на користь позов ОСОБА_2 (РНОКФОПП НОМЕР_2; АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 768 ( сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 березня 2019 року.

Повний текст рішення складено 05.04.2019 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Стойка В.В.