Справа № 815/1714/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1714/18
Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

за участю представника апелянта ОСОБА_1,

представників 3-їх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року, прийняте у відкритому судовому засіданні о 15:01 год за правилами загального позовного провадження в м.Одесі по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства "Центр обслуговування громадян", Державного реєстратора Державного підприємства "Центр обслуговування громадян" Гарматюк Ріти Василівни, Державного реєстратора Державного підприємства "Центр обслуговування громадян" Дереклєєвої Тетяни Вікторівни, 3-ті особи Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", ОСОБА_7 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Гарматюк Ріти Василівни, індексний номер рішення: 37288886 від 27.09.2017 року, яким скасовано реєстраційну дію проведену 01.06.2013 року приватним нотаріусом Савченко С.В., у зв'язку із чим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відновлено запис про іпотеку №1142762 та зобов'язати Державне підприємство «Центр обслуговування громадян» виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку №1142762, підстава виникнення іпотеки: договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» серія та номер: 2949, виданий 08.12.2011, видавник: Приватний нотаріус Київського МНО Шевченко Д.Г., відомості про суб'єктів: іпотекодержатель: ПАТ «Дельта Банк», іпотекодавець: ОСОБА_7, об'єкт нерухомого майна: квартира за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Дереклєєвої Тетяни Вікторівни, індексний номер рішення: 37212912 від 22.09.2017 року, яким скасовано реєстраційну дію проведену 01.06.2013 року приватним нотаріусом Савченко С.В., у зв'язку із чим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відновлено запис про обтяження №1142659 та зобов'язати Державне підприємство «Центр обслуговування громадян» виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження № 1142659, підстава виникнення обтяження: заява про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 28.08.2007, видавник: відділення № 52 АКІБ «УкрСиббанк», вид обтяження: заборона на нерухоме майно, відомості про суб'єктів обтяження: особа, майнові права якої обтяжуються: ОСОБА_7, об'єкт нерухомого майна: квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що державні реєстратори ДП «Центр обслуговування громадян» прийняли свої рішеннями про скасування державної реєстрації припинення іпотеки та обтяження в порушення вимог чинного законодавства України, чим допустили грубе порушення прав та законних інтересів позивача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 версеня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить повністю скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення у формі постанови, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що державні реєстратори не повинні були вносити запис про скасування державної реєстрації прав, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існують суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (записи про іпотеку та обтяження стосуються ОСОБА_7, в той час як власником нерухомого майна, на якому зараз через оскаржувані дії реєстраторів існують записи про іпотеку та обтяження, з 27 грудня 2014 року є ОСОБА_4). Крім того, заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 27 грудня 2014 року зареєстровано за новим правонабувачем ОСОБА_4. Більш того, перед цим власником квартири №71 був ОСОБА_10 в період з 01.06.2013 року по 27.12.2014 року, що вбачається з інформаційної довідки №118893506 від 29.03.2018 року та з тексту договору купівлі-продажу від 24 грудня 2014 року. Таким чином, у державних реєстраторів не було законних підстав фактично поновлювати записи про обтяження квартири №71 щодо попереднього правонабувача - ОСОБА_7. Своїми діями, а саме рішеннями про скасування державної реєстрації припинення іпотеки та обтяження реєстратори допустили грубе порушення прав та законних інтересів ОСОБА_4

У відзиві на апеляційну скаргу 3-тя особа ПАТ «Дельта Банк» зазначили, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.08.2017 року було скасовано документ, на підставі якого проведено державну реєстрацію припинення іпотеки та заборони на нерухоме майно (рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.22013р.), а тому відповідачами за заявою ПАТ «Дельта Банк» було внесено записи про скасування державної реєстрації, проведеної 01.06.2013 року. Жодних норм діючого законодавства при цьому відповідачами не було порушено. Доводи позивача щодо наявності підстав для відмови ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні заяви про скасування державної реєстрації припинення іпотеки та заборони на нерухоме майно з тих підстав, що нерухоме майно було вже зареєстровано за новим власником не відповідають дійсним обставинам, оскільки ПАТ «Дельта Банк» звернувся із заявою про скасування реєстраційних дій здійснених 01.06.2013 року, а не із заявою про державну реєстрацію обтяження у вигляді іпотеки та обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 27.12.2014 року №3206 ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_10 двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 (а.с.17).

Відповідно до предмету договору вказана квартира належала ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу (бланк серії ВТЕ №002858, №002859) посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 01.06.2013 року за реєстровим №1299.

Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю. 27.12.2014 року на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2014 року №3206 зареєстровано право власності на двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 за позивачем (а.с.19).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 01.06.2013 року за спірною квартирою припинено іпотеку та обтяження на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16.05.2013 року (іпотекодавець: ПАТ «Дельта Банк», іпотекодержатель ОСОБА_7.) (а.с.101-111).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу від 28.08.2007 року зареєстрований в реєстрі за №Д-422 придбала у ОСОБА_12 квартиру за адресою АДРЕСА_1, (а.с.97) та зареєструвала право власності на неї 13.09.2007 року (а.с.99).

Відповідно до письмових пояснень представника відповідача (а.с.1-6, том ІІ) між ОСОБА_7 та АКІБ «УкрСиббанк» 28 серпня 2008 року був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту №0.

В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. за реєстраційним №212, за яким останньою в іпотеку передана належна їй на праві власності квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_1. На підставі договору іпотеки до Державного реєстру іпотек 28.08.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. було внесено запис щодо іпотеки №5559490 (з/б а.с.102).

Крім того, до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 28.08.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. було внесено запис щодо обтяження зазначеної в договорі іпотеки квартири № 5559626 (а.с.103, том І).

Відповідно до письмових пояснень представника Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» 08.12.2011 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, зокрема, за вказаним договором про надання споживчого кредиту №0 від 28.08.2007 року та іпотечним договором від 28.08.2007 року Отже, ПАТ «Дельта Банк» став новим кредитором за зазначеними правочинами. Внаслідок зазначеного до Державного реєстру іпотек 30.11.2012 року було внесено запис щодо змін відомостей про іпотекодержателя з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» (а.с.102 т. І).

Суворовським районним судом м.Одеси 16.05.2013 року прийнято рішення по справі №523/4907/13-ц відповідно до якого договір іпотеки, предметом якого була квартира за адресою АДРЕСА_1 визнано недійсним, скасовано заборону відчуження нерухомого майна (квартири) за адресою АДРЕСА_1 та зобов'язано виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку щодо вказаної квартири (а.с.212, том І).

На виконання рішення суду приватним нотаріусом 01.06.2013 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про припинення іпотеки та запис про припинення обтяження у вигляді заборони відчуження (з/б а.с.102, том І).

Вказане рішення скасовано рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.08.2017 року (а.с.6-8, том І).

Рішенням державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Дереклєєвої Тетяни Вікторівни №37212912 від 22.09.2017 року за заявою представника ПАТ «Дельта Банк», скасовано державну реєстрацію припинення обтяження за №1142659 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.208, том І).

Рішенням державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Гарматюк Ріти Василівни №37288886 від 27.09.2017 року за заявою представника ПАТ «Дельта Банк», скасовано припинення державної реєстрації обтяження за №1142762 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.209, том І).

Позивач вважає такі дії реєстраторів протиправними та вчиненими з порушенням вимог законодавства з підстав чого звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час внесення спірних записів державні реєстратори керувались пунктом 41 Порядку №1141, котрий передбачає порядок внесення змін та прямо зобов'язує реєстратора внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.18 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Частиною другою вказаної статті передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 23 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачені підстави зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. Розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у пункті 3 частини третьої статті 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації прав.

Відповідно до ст.24 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Відповідно до ч.2 ст.26 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Частиною 5 ст.26 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року (надалі - Порядок №1127).

Пунктом 12 Порядку №1127 передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до п.18 Порядку №1127 за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Пунктом 19 Порядку №1127 передбачено, що державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав.

У разі проведення державної реєстрації прав без відкриття розділу в Державному реєстрі прав державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав вносить відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав. У разі проведення державної реєстрації речових прав або обтяжень таких прав щодо об'єкта нерухомого майна, об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який не зареєстровано в Державному реєстрі прав або право власності на який не підлягає державній реєстрації відповідно до закону, а також проведення державної реєстрації іпотеки майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершене, державний реєстратор вносить відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав до спеціального розділу Державного реєстру прав (п.21 Порядку №1127).

Постановою КМУ від 26.10.2011 року №1141 Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Порядок №1141).

Відповідно до п.16 Порядку №1141 на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор відкриває розділ Державного реєстру прав та вносить записи до Державного реєстру прав. У випадках, установлених законодавством, державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до спеціального розділу Державного реєстру прав.

Згідно з п.17, 19 Порядку №1141 розділ Державного реєстру прав відкривається державним реєстратором на кожний окремий об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше. Після відкриття державним реєстратором розділу Державного реєстру прав та внесення до нього запису державний реєстратор присвоює об'єкту нерухомого майна реєстраційний номер. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна є ідентифікатором розділу Державного реєстру прав, відкритого державним реєстратором на такий об'єкт. Після внесення державним реєстратором запису про речове право на нерухоме майно, обтяження такого права до Державного реєстру прав такому запису присвоюється номер, який є його ідентифікатором.

Відповідно до п.23 та п.24 Порядку №1141 якщо речовим правом на нерухоме майно є іпотека, або у разі проведення державної реєстрації виникнення обтяжень речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор вносить до запису про інші речові права та суб'єкта цих прав відповідні відомості, передбачені вказаними пунктами.

Пунктом 31 Порядку №1141 передбачено, що під час проведення державної реєстрації переходу права власності, інших речових прав на нерухоме майно або обтяжень таких прав державний реєстратор замість існуючих відомостей, що містяться у відкритому розділі або спеціальному розділі Державного реєстру прав, вносить нові відомості, визначені у пунктах 21-24 цього Порядку.

Згідно положень п.38 Порядку №1141 зміни до записів Державного реєстру прав вносяться у разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб'єкта управління об'єктами державної власності, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення зазначеного Реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка). Внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, записи про яку містяться у зазначеному Реєстрі, а також у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п.40 Порядку №1141 у разі внесення змін у зв'язку із зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, державний реєстратор вносить до відповідного запису Державного реєстру прав такі відомості:1) підстава для зміни відомостей: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата і час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться зміни до Державного реєстру прав; 3) підстава для внесення змін до запису: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

Згідно з п.41 Порядку №1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на підставі Договору іпотеки до Державного реєстру іпотек 28.08.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. було внесено запис щодо іпотеки №5559490 та 28.08.2007 року цим же приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу було внесено запис щодо обтяження зазначеної в договорі іпотеки квартири №5559626 (а.с.103). Вказані записи було перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказані записи було скасовано на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16.05.2013 року по справі №523/4907/13-ц про що також була внесена інформація у відповідні реєстри.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.08.2017 року рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16.05.2013 року по справі №523/4907/13-ц скасовано.

У зв'язку із скасуванням рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16.05.2013 року по справі №523/4907/13-ц, представник ПАТ «Дельта Банк» 22.09.2017 року звернувся до Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» із заявою за реєстраційним №24297678 про скасування державної реєстрації припинення обтяження за №1142659 та із заявою від 27.09.2018 року за реєстраційним 24372181 про скасування припинення державної реєстрації іпотеки за №1142762.

З урахуванням рішення апеляційного суду Одеської області від 07.08.2017 року по справі №523/4907/13-ц державними реєстраторами Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» були прийняті рішення про скасування та внесено відповідні запис до Державного реєстру.

Таким чином вірним є висновок суду першої інстанції, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся до відповідача із заявою про скасування реєстраційних дій, які вже вносились до Державного реєстру приватним нотаріусом, проте були оскаржені і в результаті скасовані, що є безпосередньою підставою для внесення змін за заявою зацікавленої сторони.

Судова колегія наголошує, що державними реєстраторами було внесено зміни щодо вже існуючого запису, скасовано його та відновлено попередній, відповідно до рішення суду.

Таким чином, новий розділ в реєстрі не відкривався, а було фактично відновлено запис, який був скасований за рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 16.05.2013 року по справі №523/4907/13-ц, а рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.08.2017 року поновлений.

Доводи апелянта, щодо порушеня відповідачем ст.20 Закону №1952-VI, відповідно до якої державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об'єкта нерухомого майна про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій, судова колегія не бере до уваги, оскільки відповідачеми було внесено зміни на підставі рішення суду та заяви про скасування державної реєстрації припинення обтяження та про скасування припинення державної реєстрації іпотеки.

Також колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, щодо посилань про необхідність відповідачів відмовити у внесенні змін до Державного реєстру на підставі п.5 ст.24 Закону №1952-VI, оскільки, під час внесення спірних записів державні реєстратори керувались пунктом 41 Порядку №1141, яким прямо зобов'язано реєстратора внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Судова колегія зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся із заявою про скасування реєстраційних дій про припинення іпотеки та припинення заборони на нерухоме майно, які були здійснені 01.06.2013 р., а не із заявою про державну реєстрацію обтяження у вигляді іпотеки та обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно.

Апелянт в скарзі зазначає, що державними реєстраторами при проведені реєстраційних дій не було здійснено перевірки документів на наявність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав.

Суд зазначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, шо здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Таким чином, спростовуються доводи апелянта про те, що державними реєстраторами було здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки судом встановлено, що відповідачами 22.09.2017 р. та 27.09.2017 р. не було проведено державної реєстрації прав (обтяжень), наслідком якої виникло, перейшло чи припинилося право на нерухоме майно чи обтяження таких прав, а лише було здійснено скасування реєстраційних дій щодо припинення іпотеки та припинення заборони на нерухоме майно.

Державна реєстрація виникнення обтяження на нерухоме майно у вигляді іпотеки та заборони на нерухоме майно була здійснена ще 28.08.2007 р., що підтверджується матеріалами справи та не спростовується сторонами.

Доводи апелянта щодо наявності підстав для відмови ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні заяви про скасування державної реєстрації припинення іпотеки та заборони на нерухоме майно з тих підстав, що нерухоме майно було вже зареєстровано за новим власником не відповідають дійсним обставинам та апелянтом не вірно застосовуються норми матеріального права, а саме, п.п.5,7 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, у зв'язку із тим, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.08.2017 р. було скасовано документ, на підставі якого проведено державну реєстрацію припинення іпотеки та заборони на нерухоме майно (рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.22013р.), а тому відповідачами за заявою АТ «Дельта Банк» законно та обґрунтовано були внесені записи про скасування державної реєстрації обтяжень, проведених 01.06.2013 р.

Суд не приймає також доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи та невірне застосування судом до цих правовідносин Порядку № 1141, оскільки суд у повній відповідності до вищезазначених норм встановив усі обставини справи та вірно застосував Порядок № 1141 у сукупності із ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження». Застосований судом Порядок № 1141 та яким керуються державні реєстратори при здійснені реєстраційних дій жодною нормою не суперечить ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», а є прийнятим на підставі цього Закону, та в ньому передбачені пошагові дії державного реєстратора при вчинені ним відповідної реєстраційної дії.

Таким чином, державні реєстратори при розгляді заяв та при прийняті відповідних оскаржуваних рішень керувались положеннями Закону №1952-VI та Порядку №1141, а тому ними не було порушено вимог порядку, який передбачений для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.04.2019 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов