Справа № 204/1434/19
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/1434/19
Провадження № 2-а/204/35/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Ковальова Михайла Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати та визнати незаконною постанову серії ДПО18 №942190 від 15.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що постановою серії ДПО18 №942190 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складеною 15.02.2019 року поліцейським СРПП Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Ковальовим Михайлом Михайловичем, до нього застосовано адміністративне стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. Вважає, що дана постанова винесена незаконно та підлягає скасуванню, оскільки позивач правопорушення не допускав, у зв'язку з чим, вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою.

Судом вірно визначено найменування відповідача - поліцейський СРПП Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Ковальовим Михайлом Михайловичем.

У судове засідання позивач не з'явився, надавши на адресу суду, письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання відповідач - поліцейський Камянського відділу поліції Ковальов Михайло Михайлович не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву не подавав.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено, що поліцейським Камянського відділу поліції Ковальовим Михайлом Михайловичем винесено постанову серії ДПО18 №942190 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: 15.02.2019 року о 18 год. 52 хв. водій ОСОБА_1 у м. Камянське, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», НОМЕР_1, проїхав перехрестя вул. Спортивна та вул. Т.Шевченко на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3г ПДР (арк.с.10).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності регламентовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. У вказаній статті містяться вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Крім того, відповідно до п.1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань).

Відповідно до статті 14 Закон України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.7.3 в) ПДР України передбачено, що зелений миготливий сигнал світлофора дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Тобто, жовтому сигналу світлофора передує зелений миготливий сигнал, який попереджає про його наступне увімкнення.

Відповідно до п. 8.7.3 (Ґ) ПДР України жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно п. 2.3 б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Звертаючись до суду з позовною заявою про скасування постанови серії ДПО18 № 942190 від 15.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; закрити провадження у справі позивачем зазначено, що відповідачем не надано доказів порушенням ним ПДР України. Однак, на виконання ухвали суду, відповідачем в судове засідання надано диски CD-R, на яких зафіксовано порушення позивачем ПДР України.

Так, судом досліджено відеозаписи на дисках CD-R, відповідно до яких вбачається, що автомобіль «Daewoo Lanos», НОМЕР_1, здійснив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух, що спростовує також пояснення позивача, які останній надавав поліцейському при складанні постанови про адміністративне правопорушення, про те, що він здійснив проїзд перехрестя, не порушуючи правил дорожнього руху, так як відеозаписом зафіксовано проїзд перехрестя лише одним автомобілем, а отже, позивач переїхав перехрестя в момент, коли жовтий сигнал світлофора вже був ввімкнений. При цьому, відповідно до пояснень позивача, які зафіксовані на відеозаписі, позивач не заперечував, що він керував зазначеним транспортним засобом, перетинав вказане у постанові про адміністративне правопорушення перехрестя.

За таких обставин, водій зобов'язаний був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а саме, на жовтий сигнал світлофору на під'їзді до перехрестя, знизити швидкість та зупинитися.

Тому, суд вважає, що викладені позивачем в позовній заяві доводи не є належним обґрунтуванням останньої, щодо порушення відповідачем норм матеріального чи процесуального права та не спростовують наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Отже, суд приходить висновку, що інспектор діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, а постанова про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням та у повній відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесення постанови ДПО18 № 942190 від 15.02.2019 року, оскільки містить логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те,що оскаржувана постанова є законною та порушень з боку інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно ч.5 ст.139 КАС України, судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, ст.ст.8,9, 122, 251, 254, 280 КУпАП, ст.ст.2, 5, 6, 8, 9, 72, 77, 139, 168, 242, 243-247, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Ковальова Михайла Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар