Справа № 808/1234/16
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 808/1234/16

адміністративне провадження № К/9901/11721/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 808/1234/16

за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм Олени Володимирівни, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання неправомірними дій та скасування рішення;

за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Добродняк І. Ю., Бишевська Н. А., Семененко Я. В.) від 27 вересня 2016 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У квітні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм О. В., треті особи - ПАТ «Банк Кіпру», ТОВ «Кредитні ініціативи» в якому просили:

- визнати неправомірними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм О. В. щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек записів за індексним номером 13643237 від 09 червня 2014 року та індексним номером 13642099 від 09 червня 2014 року;

- скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм О. В., за реєстраційними номерами 13643237 від 09 червня 2014 року та 13642099 від 09 червня 2014 року про державну реєстрацію обтяження іпотекою нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3

2. В обґрунтування позовних вимог позивачі, серед іншого, зазначили, що дії відповідача щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек записи за індексним номером 13643237 від 09 червня 2014 року та індексним номером 13642099 від 09 червня 2014 року є незаконними, оскільки державним реєстратором не перевірено чи повідомив іпотекодержатель письмово боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Крім того, згідно Інформаційної довідки № 34847761 відповідач вчинив нотаріальну дію, якою посвідчив договір про передачу прав за іпотечним договором 06 червня 2014 року, а функцію державного реєстратора прав на нерухоме майно - 09 червня 2014 року, що суперечить вимогам чинного законодавства щодо одночасності нотаріальних дій з нерухомим майном і функцій державного реєстратора на нерухоме майно.

3. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 липня 2016 року задоволено адміністративний позов.

Визнано неправомірними дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм О. В., щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек записів за індексним номером 13643237 від 09 червня 2014 року та індексним номером 13642099 від 09 червня 2014 року.

Скасовано рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм О. В. за реєстраційними номерами 13643237 від 09 червня 2014 року та 13642099 від 09 червня 2014 року про державну реєстрацію обтяження іпотекою нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Присуджено на користь ОСОБА_3 1102,40 грн. судового збору за рахунок Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм О. В.

4. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року задоволено апеляційні скарги ТОВ «Кредитні ініціативи» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм О. В.

Скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 липня 2016 та ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову.

5. Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанцій, 16 листопада 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просили скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 24 лютого 2017 року до Вищого адміністративного суду України від ТОВ «Кредитні ініціативи» надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в яких третя особа просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

8. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалась.

9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

10. Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11. 30 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі № 808/1234/16 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

12. Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2019 року справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали кредит за наступними договорами:

- кредитний договір № 57-П/08 від 11 червня 2008 року, укладений між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_2 (Позичальник), за умовами якого Банк надає Позичальнику споживчий кредит в сумі 180000 доларів США строком з 11 червня 2008 року по 08 червня 2018 зі сплатою 14,5 % річних;

- кредитний договір № 80-К/08 від 06 серпня 2008 року, укладений між АБ «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_3 (Позичальник), за умовами якого Банк надає Позичальнику кредитну лінію на поточні потреби в сумі 46500 доларів США строком з 06 серпня 2008 року по 03 серпня 2018 року зі сплатою 14,5 % річних.

14. У забезпечення виконання зобов'язань Позичальників за вказаними Кредитними договорами укладені наступні іпотечні договори:

- іпотечний договір № 43 від 11 червня 2008 року, укладений між АБ «АвтоЗАЗбанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2, ОСОБА_3 (Іпотекодавці) для забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором № 57-П/08 від 11 червня 2008 року, відповідно до якого Іпотекодавці передали в іпотеку нерухоме майно будівлю суспільного харчування, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, та лебьодочна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3;

- іпотечний договір № 65 від 06 серпня 2008 року, укладений між АБ «АвтоЗАЗбанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (Іпотекодавець) для забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором № 80-К/08 від 06 серпня 2008 року, відповідно до якого Іпотекодавець передала в іпотеку нерухоме майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_3, яка є власністю ОСОБА_2

Зазначені Іпотечні договори є ідентичними за загальними умовами.

15. Згідно п. 14 Іпотечних договорів відступлення прав за цими договорами здійснюється без необхідності отримання згоди Іпотекодавця і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за цим договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити Іпотекодавця про відступлення прав за цим договором і права вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за цим договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

16. 06 червня 2014 року між ПАТ «Банк Кіпру», що згідно Статуту є правонаступником усіх прав та обов'язків АБ «АвтоЗАЗбанк» (Клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (Фактор) укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Клієнт відступив, а Фактор набув шляхом надання фінансової послуги Клієнту права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі Заборгованості Боржників та у Переліку кредитних договорів. Також сторони домовились, що одночасно з відступленням прав вимоги заборгованостей Клієнт передає Фактору право вимоги за договорами забезпечення.

17. На виконання умов договору факторингу 06 червня 2014 року між ПАТ «Банк Кіпру» (Іпотекодержатель) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (Новий Іпотекодержатель) укладено договір про передачу прав за іпотечними договорами, відповідно до п. 1.2 якого Іпотекодержатель передає Новому Іпотекодержателю права за Іпотечними договорами, перелік яких наведено у Додатку № 1 до цього договору.

Зазначений договір про передачу прав за іпотечними договорами посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О. В.

18. 06 червня 2014 року ПАТ «Банк Кіпру» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм О. В. як до державного реєстратора із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі з наданням документів, необхідних для такої реєстрації, серед яких і договір про передачу прав за іпотечними договорами від 06 червня 2014 року.

19. 09 червня 2014 року приватним нотаріусом Немм О. В. за результатами розгляду зазначених заяв прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3, індексний номер 13643237 (по Іпотечному договору № 43 від 11 червня 2008 року), індексний номер 13642099 (по Іпотечному договору № 65 від 06 серпня 2008 року), якими до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек внесено відомості про Нового Іпотекодержателя - ТОВ «Кредитні ініціативи».

20. Вважаючи дії та рішення відповідача протиправними, позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

21. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив з того, що нотаріусом порушено порядок державної реєстрації прав через відсутність доказів повідомлення Іпотекодержателем боржників (позивачів) про відступлення права вимоги за іпотечними та кредитними договорами згідно договору про передачу прав за іпотечними договорами від 06 червня 2014 року. Також посвідчуючи договір про передачу прав за іпотечним договором, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Немм О. В., повинна була одночасно внести зміни до відповідного запису у Державному реєстрі іпотек. Разом з цим, рішення відповідача за реєстраційними номерами 13643237 від 09 червня 2014 року та 13642099 від 09 червня 2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якими внесені зміни до запису у Державному реєстрі іпотек, були внесені не одночасно, а лише 09 червня 2014 року.

22. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що не знайшли свого підтвердження доводи позивачів щодо порушення приватним нотаріусом порядку державної реєстрації прав через відсутність доказів повідомлення позивачів про заміну кредитора/іпотекодержателя, оскільки згідно ч. 1 - 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

23. Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що жодна норма законодавства не встановлює обов'язкової згоди боржника/іпотекодавця на заміну кредитора/іпотекодержателя, також відповідна умова відсутня і в Іпотечних договорах, укладених позивачами, тому повідомлення боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням не є документами, необхідними для прийняття державним реєстратором рішення про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

24. Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що посвідчення нотаріусом договору про передачу прав за іпотечними договорами 06 червня 2014 року та виконання функції державного реєстратора прав на нерухоме майно з внесення до Державного реєстру іпотек відомостей про нового Іпотекодержателя - ТОВ «Кредитні ініціативи» не створюють будь-яких негативних юридичних наслідків для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та, як наслідок, не порушені будь-які права, свободи або інтереси позивачів в ході здійснення оскаржуваних дій та прийняття відповідних рішень відповідачем.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

25. Скаржники у своїй касаційній скарзі не погоджуються з висновками суду апеляційної інстанції, вважають їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки апеляційним судом у судовому рішенні неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення у справі.

26. Зокрема скаржники зазначили, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» приймається рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації, а лише потім відповідно до п. 4 ч. 1 цієї статті вносяться зміни до Державного реєстру прав.

27. Отже, нотаріус - державний реєстратор порушив встановлену законом черговість дій, передбачених п. 3, 4 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки 06 червня 2014 року вніс записи про нового іпотекодержателя до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а 09 червня 2014 року прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексними номерами 13643237 та 136420996, а відтак наявні підстави для задоволення позовних вимог.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

28. Верховний Суд, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.

29. Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

30. Відповідно ч. 1 ст. 2 КАС України, (тут і далі - у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій) завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ

31. Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

32. Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

33. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

34. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

35. Наведені норми узгоджуються з положеннями ст. 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

36. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

37. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

38. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

39. Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

40. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з рішенням приватного нотаріуса про зміну іпотекодержателя об'єктів нерухомого майна та, як наслідок, реєстрації третьої особи - ТОВ «Кредитні ініціативи», як іпотекодержателя цього майна.

41. Однак, розгляд таких вимог потребує вирішення судом питання щодо виконання умов договору іпотеки та наявності чи відсутності підстав набуття третьою особою прав іпотекодержателя.

42. Отже, предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення приватного нотаріуса як суб'єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки виконання чи невиконання сторонами умов цивільно-правової угоди, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

43. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

44. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

45. Відповідно до ч. 4 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади.

46. Згідно п. 10 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, (…) їхніх посадових і службових осіб.

47. Враховуючи суб'єктний склад цієї справи й те, що спірні правовідносини пов'язані з виконанням умов цивільно-правових угод, а саме: кредитних договорів, договорів іпотеки, а також договору факторингу, колегія суддів дійшла висновку, що такий спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин, а тому має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

48. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі № 826/3130/17 та від 13 березня 2019 року у справі № 826/16283/15.

49. Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

50. Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно ст. 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених ст. 19 КАС України, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

51. На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що судові рішення у цій справі підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

52. Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

53. ОСОБА_3 сплатив судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 2144,80 грн., що підтверджується квитанціями № 8406995 від 14 квітня 2016 року (521,20 грн.), № 6 від 19 квітня 2016 року (521,20 грн.), № 0.0.544079926.1 від 27 квітня 2016 року (60,00 грн.) та № 0.0.544075102.1 від 24 квітня 2016 року (1042,40 грн.). Згідно квитанції № від 04 серпня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Немм О. В. сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1212,64 грн. Згідно платіжного доручення № 20015 від 12 серпня 2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи» сплатило судовий за подання апеляційної скарги у розмірі 1212,64 грн. Згідно квитанції № 2/942 від 11 листопада 2016 року ОСОБА_2 сплатила судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1323,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 238, 341, 345, 349, 354, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року та постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 липня 2016 року у адміністративній справі № 808/1234/16 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачам право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Повернути ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2144 (дві тисячі сто сорок чотири) гривні 80 коп.

Повернути ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1323 (одна тисяча триста двадцять три) гривні 60 коп.

Повернути Немм Олені Володимирівні (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1212 (одна тисяча двісті дванадцять) гривень 64 коп.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (код 35326253) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1212 (одна тисяча двісті дванадцять) гривень 64 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб