Справа № 592/4416/19
Суддя: Костенко В. Г.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/4416/19
Провадження №2-а/592/161/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми під головуванням судді Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., в залі суду розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Жибика Романа Олексійовича про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом і просить скасувати постанову відповідача серії НК № 512137 від 14.03.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що зазначеною постановою його притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною в зв'язку з тим, що при керування транспортним засобом не порушував вимог ПДР України. Відповідач діяв з порушеннями закону та безпідставно наклав стягнення.

Відповідач надав заперечення і просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивував тим, що близько 12.15 год. 14.03.2019 року в м. Суми на вул. Харківська поблизу будинку № 16, нарядом було виявлено автомобіль Ваз 2105, номерний знак НОМЕР_1, на лобове скло якого нанесено покриття, яке обмежує оглядовість з місця водія, і погіршує його прозорість. Таке порушує п. 6.8.6 ДСТУ 3649.2010 та п. 33.4.7 в Правил дорожнього руху. Зазначеним транспортним засобом керував позивач. У його присутності було розглянуто справу та винесено зазначену постанову якою накладено стягнення. Події порушення та розгляду справи зафіксовані на відеозапис, який додано до відзиву.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З наданих доказів судом встановлено, що 14.03.2019 відповідач виніс постанову серії НК № 512137 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У постанові зазначено, що 14.03.2019 року о 12.15 год. в м. Суми на вул. Харківська, 16, позивач керував автомобілем ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1, з встановленим або нанесеним покриттям на лобове скло, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршує його прозорість. Таке порушує п. 33.4.7.в Правил дорожнього руху. Порушення зафіксовано на відеозапис.

У постанові також зазначено, що позивачем вчинено правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КпАП України, за що на нього накладене стягнення у виді штрафу розміром 340 грн..

Події порушення про які зазначено у постанові містяться у відеозаписах з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського. З відео вбачаються події порушення правил дорожнього руху. Так запис містить зображення транспортного засобу ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1, під час руху, після зупинки та позивача під час розгляду справи. Транспортний засіб мав лобове скло з встановленим або нанесеним дзеркальним покриттям, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршує його прозорість. Позивач у ході розмови з поліцейським визнавав наявність зазначеного покриття але вважав, що воно йому не заважає.

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є публічними та врегульовані ст.ст. 9, 121, 251, 280, 283, 293 КпАП України.

Згідно п. 31.4.7.в «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість. Примітка. На верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів.

Згідно п. 6.8.5 ДСТУ 3649.2010 «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» на вітровому склі КТЗ (колісного транспортного засобу) не дозволено розміщувати предмети (за винятком талона про технічний огляд у правій нижній частині вітрового скла та інших документів згідно з законодавством) або наносити покриви, які обмежують огляд з місця водія, відвертають його увагу, погіршують прозорість скла і можуть спричинити небезпеку травмування учасників дорожнього руху.

Положеннями ч. 1 ст. 121 КпАП України передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.).

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наведеного вбачається, що дії позивача по вчиненню правопорушення мали місце та мають склад правопорушення. Вчинення правопорушення підтверджується наявними доказами, відеозаписом з наведеним змістом. Також факт порушення визнається самим позивачем у позовній заяві та поясненнях під час виявлення правопорушення.

Доводи позивача про порушення його прав відповідачем, відсутність складу і події правопорушення є необґрунтованими, адже повністю спростовані під час судового розгляду.

Згідно ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи зазначені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що постанова винесена відповідачем обґрунтовано, а тому слід залишити рішення відповідача без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 242-245, 250, 257- 258, 262-263, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2) до інспектора взводу № 1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Жибика Романа Олексійовича (місцезнаходження м.Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1) про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, а постанову серії НК № 512137 від 14.03.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Г. Костенко