Справа № 200/12188/18-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 р. Справа№200/12188/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представник відповідача Вовченко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_3.) звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Донецькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10 жовтня 2018 року:

- № форма «С» про застосування штрафних санкцій у вигляді нарахування пені у сфері ЗЕД у сумі 114 367,43;

- № НОМЕР_1 форма «Р» про визначення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 373 600,00 грн. у т.ч 298 880,00 грн. за основним платежем та 74 720, 00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

В обґрунтування вимог позивач зазначає про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень та посилається на порушення відповідачем наступних вимог законодавства України:

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10 жовтня 2018 року №, позивач зазначає, що податковим органом протиправно не взято до уваги ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». На час здійснення господарських операцій, щодо яких винесено спірне податкове повідомлення-рішення, позивач здійснював підприємницьку діяльність на території населеного пункту, де здійснювалась АТО. Законом не визначається необхідність надання таким суб'єктом господарювання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин, зазначене підтверджується постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 805/2130/17-а.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10 жовтня 2018 № форма «Р».

Позивач зазначає, що під час проведення перевірки рішення ГУ ДФС у Донецькій області про анулювання реєстрації платника єдиного податку відносно ФОП ОСОБА_3 не приймалось. Відповідне рішення було прийнято лише 08 жовтня 2018 року, а тому станом на 14 вересня 2018 року (дата складання акту), позивач не втратив статусу платника єдиного податку, а тому із врахуванням п. 181.1 ст. 181 ПК України, відповідно не виникло зобов'язання зареєструватись платником податку на додану вартість.

Додатково позивач зазначає, що вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки операції з вивезення товарів за межі митної території України, які здійсненні позивачем на виконання зовнішньоекономічного експортного контракту оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідачем до суду надано відзив від 10 грудня 2018 року, за змістом якого відповідач спростовує доводи позовної заяви, посилається на наступне.

В силу положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» єдиним та належним документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили є сертифікат ТПП України, що засвідчує факт форс-мажорних обставин.

Оскільки ФОП ОСОБА_3 не було надано відповідного сертифікату, то підстави звільнення від відповідальності - відсутні.

20 грудня 2018 року відповідачем надано додаткові пояснення у справі за змістом яких зазначено слідуюче.

Оскільки позивачем за 9 місяців 2016 року перевищено обсяг доходу, визначений для платників податку ІІ групи, то відповідно до пп. 293.4.1 п. 293.4 ст. 293 ПК України до суми перевищення ставка єдиного податку склала 15 відсотків.

В період з 01.10.2016 по 31.12.2017 ФОП ОСОБА_3 відповідно до ст. 180, 181 ПК України підлягала обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість.

Таким чином, відповідно до п. 49.2 ст. 49 ПК України позивач була звільнена від подання податкових декларацій з податку на додану вартість за періоди, у яких не виникало об'єкта оподаткування: жовтень-грудень 2016 року, та мала відповідні зобов'язання за періоди серпень-вересень 2017 року.

Враховуючи викладене відповідач вважає, що підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 10 жовтня 2018 року № - відсутні.

Ухвалою суду від 15 січня 2019 року, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 200/2188/18-а прийнято до провадження суддею Буряк І.В., призначено у справі підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 20 березня 2019 року строк підготовчого провадження у справі продовжено.

21 березня 2019 року до суду надійшли додаткові пояснення ГУ ДФС у Донецькій області, за змістом яких відповідачем зазначено про дотримання вимог ПК України щодо повідомлення позивача про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки.

02 квітня 2019 року позивачем до суду надано заяву про уточнення/доповнення позовних вимог, де позивач, посилаючись на порушення відповідачем вимог п.79.2 ст. 79 ПК України та чинну практику Верховного Суду, висловлену в аналогічних правовідносинах, просила з означених підстав позов задовольнити.

Вказана заява отримана представником відповідача 27 березня 2019 року, про що свідчить підпис такого на останній.

Ухвалою суду від 02 квітня 2019 року підготовче провадження у справі закрито, розгляд справи по суті призначено у цей же день, проти чого сторони у справі не заперечували.

Представник позивача у судовому засіданні від 02 квітня 2019 року позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні від 02 квітня 2019 року проти адміністративного позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, заслухавши надані пояснення представників позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, встановив наступні фактичні обставини у справі.

ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем, РНОКПП НОМЕР_2, місцезнаходження: АДРЕСА_1, перебуває на обліку у Слов'янській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, з 19.11.2018 стан суб'єкта: припинено, номер запису: 4027158; (відповідно інформаційних даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

ГУ ДФС в Донецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти, нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 року, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 11.09.2013 по 30.06.2018 року, за результатами якої складено акт перевірки від 14.09.2018 року №1012/05-99-13-17/ (надалі акт перевірки).

Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки вручено під розписку ОСОБА_3 03.09.2018.

Повідомлення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.08.2018 № 586/10/05-99-13-02 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки вручено ОСОБА_3 03.09.2018.

Перевірка проведена в приміщенні Бахмутської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з 03.09.2018 по 07.09.2018.

Згідно висновків вказаного акта (в оскаржуваній частині) встановлено порушення:

- пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16, абз. а) п.185.1 ст.185, абз. б) п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 298 880,00 грн., у т.ч. по періодам: серпень 2017 - 76 719, 00 грн., вересень 2017 - 221 161, 00 грн.;

- ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» Постанов № 140 від 03.03.2016, № 342 від 07.06.2016, НБУ № 361 від 08.07.2016 в частині несвоєчасного отримання валютної виручки за відвантажений експортний товар по зовнішньоекономічному експортному контракту № КС - 3 від 21.11.2013 у липні 2016 року у сумі 525,72 дол. США; у сумі 4 455,64 дол. США (станом на 01.01.2018 не надходила)

На підставі вказаних висновків ГУ ДФС у Донецькій області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 10 жовтня 2018 року № форма «С» про застосування штрафних (фінансових) санкцій та/або пені за платежем пеня за порушення термінів розрахунків сфері ЗЕД, за невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у сумі 114 367,43грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 10 жовтня 2018 року № форма «Р», яким встановлено порушення пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16, абз. а) п.185.1 ст.185, абз. б) п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України, у зв'язку із чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 373 600, 00 грн., у т.ч. за основним платежем на суму 298 880, 00 грн., та 74 720, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

08 жовтня 2018 року ГУ ДФС у Донецькій області прийнято рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку ОСОБА_3 № 109/05-99-4710-. Підставою для анулювання стало перевищення протягом податкового (звітного) кварталу (календарного року) обсягу доходу, який дає право на застосування спрощеної системи оподаткування в наступному податковому (звітному) кварталі (календарному році) відповідно до абз.3 пп.298.2.3 п.298.2 ст. 298 ПК України.

У висновку вказаного рішення зазначено, що актом перевірки від 14.09.2018 №1012/05-99-13-17/ встановлено перевищення обсягу доходу, який встановлений для другої групи платника єдиного податку у період з 01.01.2016 по 30.09.2016. Встановлена сума доходу складає 1 618 649,63 грн. сума перевищення 118 649,63 грн.

Платник єдиного податку виключений з реєстру 01.10.2016.

Відповідачем до матеріалів справи надано:

Наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_3» від 30.08.2018 № 1529.

Розписка від 30.08.2018 № 586/10/05-99-13-02 про те, що ОСОБА_3 отримала копію повідомлення та наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки 03.09.2018.

Наявні у справі письмових доказів, досліджені судом у порядку ст.ст. 211, 217 КАС України.

Спір щодо фактичних обставин справи між сторонами відсутній.

Правова позиція суду обґрунтована наступним.

Частина 2 ст. 19 Конституції України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 1.1. ст. 1 ПК України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпункт 21.1.4. п. 21.1. ст.21 ПК України.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов'язані: не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Стаття 75 ПК України

Пункт 75.1. Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпункт 75.1.2 п.75.1 Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Стаття 78 ПК України. Порядок проведення документальних позапланових перевірок

Підпункт 78.1.4 п.78.1 документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

В даному випадку в наказі від 30.08.2018 р. №1529 міститься посилання на пп. 78.1.4 п.78.1 ст. 78 ПК України та п. 79.2 ст.79 ПК України.

Пункт 78.4. Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Стаття 79 ПК України.

79.1. Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

79.2. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Пункт 42.2 ст. 42 ПК України. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Висновки суду.

Копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки вручені позивачу 03.09.2018.

Перевірка розпочата 03.09.2018, тобто у той же день, що вручення копії наказу та повідомлення.

Системний аналіз положень п.78.4 ст. 78 та п. 79.2 ст.79 ПК України дає підстави суду стверджувати, що проведення позапланової документальної невиїзної перевірки має відбуватись із дотриманням загальних правил, що ставляться до позапланових документальних перевірок із дотримання особливостей, встановлених п. п. 79.2 ст.79 ПК України.

Загальне правило п.78.4 ст. 78 ПК України покладає обов'язок на контролюючий орган до початку проведення перевірки вручити платнику податків, у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Наслідки недотримання вказаних умов передбачені п. 79.2 ст.79 ПК України, а саме відсутність у податкового органу права на проведення позапланової невиїзної документальної перевірки та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги або будь-якого іншого рішення за наслідком проведення перевірки).

Верховним судом у постанові від 16.01.2018 справа К/9901/924/18 2а/1570/4582/11 зазначено наступне: «Підсумовуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду доходить таких висновків: перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб'єктом владних повноважень, який зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних позапланових невиїзних, може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.»

В свою чергу слід також відмітити, що акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, в цілях доведення наявності порушення позивачем вимог податкового та ін. законодавства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що визнання незаконною документальної позапланової невиїзної перевірки, проведеної відповідачем, є безумовною підставою для визнання протиправними прийнятих за результатами такої перевірки оспорюваних у справі податкових повідомлень-рішень.

Посилання відповідача на те, що позивач фактично не заперечувала проти проведення перевірки, навпаки надала на вимогу податкового органу необхідні документи не може бути прийнято в якості належного обґрунтування дотримання вимог ПК України.

В даному випадку суд, по-перше, вважає, що дії ФОП ОСОБА_3 з виконання вимог податкового органу свідчать про дотримання нею обов'язків щодо надання інформації на запит/вимогу контролюючого органу, а по-друге обов'язок податкового органу з виконання вимог ПК України не ставиться в залежність від схвалювальної позиції платника.

Судова практика Верховного Суду взята до уваги у даній справі.

Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 16 лютого 2016 року справа №826/12651/14, від 27 січня 2015 року справа №21-425а14

Постанова Верховного Суду від 21 лютого 2018 року справа № 821/371/17.

Постанова Верховного Суду від 17 березня 2018 року справа №1570/7146/12.

Постанова Верховного Суду у від 22 серпня 2018 року справа №812/1283/17.

Враховуючи викладене, за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення. Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв'язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку. При цьому суд ще раз підкреслює, що особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 ПК, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За результатами судового розгляду, на підставі наявних у справі доказів, суд констатує, що відповідачем не доведено дотримання вимог закону при проведенні позапланової невиїзної документальної перевірки, та, як наслідок, прийняття оспорюваних у справі податкових повідомлень-рішень є протиправним, а такі підлягають скасуванню.

Частиною 1 ст. 245 КАС України встановлено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 10.10.2018 року № за формою "С" про застосування штрафних санкцій у вигляді нарахування пені в загальній сумі 114 367, 43 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 10.10.2018 року № за формою "Р" про визначення суми грошового зобов'язання з ПДВ в загальній сумі 373 600,00 грн., в т.ч. основний платіж - 298 880,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 74 720,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (87526, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 114) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 4 879 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 68 коп.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 02 квітня 2019 року, повний текст рішення виготовлений 08 квітня 2019 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Буряк І. В.