Справа № 160/6/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року Справа № 160/6/19
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просив, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що полягають у відмові в нарахуванні вислуги років у пільговому обчисленні за час проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах, час проходження служби на яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах;
- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області провести перерахунок моєї вислуги років за час проходження служби в органах внутрішніх справ на посаді міліціонера з урахуванням пільгового обчислення вислуги років для призначення пенсії один місяць за сорок днів;
- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області провести перерахунок моєї вислуги років за час проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого, заступника начальника в карному розшуку з урахуванням пільгового обчислення вислуги років для призначення пенсії один місяць за півтора місяця;
- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області внести зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 19.12.2016 № 357 о/с, зазначити мою вислугу років в календарному та пільговому обчисленні;
- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області оформити у відповідності з діючим законодавством необхідні документи для призначення мені пенсії та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що при його звільненні Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області не врахувало вимоги Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року, приписів постанови Кабінету міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», та не нарахувало пільгової вислуги років, і не направило необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області.
Ухвалою суду від 08.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
09.10.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що на час звільнення з Національної поліції вислуга років ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ у період з 27.05.1996 року по 06.11.2015 року складає 19 років 05 місяців 10 днів та служба в Національній поліції у період з 07.11.2015 року по 20.12.2016 року, складає - 1 рік 1 місяць 13 днів. Загальна вислуга років у календарному обчисленні за час служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції складає 20 років 06 місяців 22 дні, а тому, на час звільнення з Національної поліції ОСОБА_1 не мав необхідної календарної вислуги років, а саме 23 календарних років і більше у відповідності до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII. Відтак, відповідач зазначає, що у нього були вістуні правові підстави для оформлення документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив провести розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, проте у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.
Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, враховуючи неявку представників позивача і відповідача та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 27.05.1996 року по 20.12.2016 року. У зв'язку із ліквідацією територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України та набранням чинності Закону України "Про Національну поліцію" з листопада 2015 року по день звільнення, позивач проходив службу в підрозділах Національній поліції України.
Згідно з довідки про проходження служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції ОСОБА_1:
з 27.05.1996 року по 27.10.1997 року - міліціонер полку патрульно-постової служби міліції Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області;
з 27.10.1997 року по 28.04.1998 року оперуповноважений відділення територіального обслуговування відділу карного розшуку Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області;
з 28.04.1998 року по 02.03.2006 року оперуповноважений відділення по боротьбі з майновими злочинами та крадіжками автотранспортних засобів відділу карного розшуку Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області;
з 02.03.2006 року по 26.09.2007 року старший оперуповноважений відділення по боротьбі з майновими злочинами та крадіжками автотранспортних засобів відділу карного розшуку Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області;
з 26.09.2007 року по 18.02.2008 року старший оперуповноважений сектора карного розшуку Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області;
з 18.02.2008 року по 30.09.2008 року заступник начальника сектора карного розшуку Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області;
з 30.09.2008 року по 15.06.2010 року заступник начальника сектора карного розшуку Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області;
з 15.06.2010 року по 21.11.2012 року перший заступник начальника - начальник кримінальної міліції Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області;
з 21.11.2012 року по 15.01.2013 року виконуючий обов'язки заступника начальника відділу - начальник кримінальної міліції Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області;
з 15.01.2013 року по 10.06.2013 року заступник начальника - начальник кримінальної міліції Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області;
з 10.06.2013 року по 06.04.2015 року заступник начальника - начальник кримінальної міліції Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області;
з 06.04.2015 року по 06.11.2015 року начальник Центрально-Міського районного відділу Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області;
з 07.11.2015 року по 01.08.2016 року заступник начальника відділення поліції на станції Кривий Ріг Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;
з 01.08.2016 року по 20.12.2016 року заступник начальника відділення поліції на станції Кривий Ріг Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Звільнений зі служби в поліції відповідно до пункту 5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність) Закону України «Про національну поліцію», з 20.12.2016 року.
Так, 27.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції з вимогою провести перерахунок вислуги років у пільговому обчисленні.
30.11.2018 року Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області листом за № 20/11-Ш-58;Ш-59 відмовило позивачу у його вимогах та зазначило, що вислуга років на день звільнення з Національної поліції, у календарному обчисленні, у календарному обчисленні складала - 20 років 06 місяців 22 дні.
Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 22.06.2005 року №497 (далі - Порядок №393) визначено ряд осіб, яким до вислуги років зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора.
Відповідно до підпункту "в" пункту 3 Порядку №393 передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністерством внутрішніх справ; час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 року №780 "Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" внесено зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", згідно з якими абзаци двадцять четвертий, двадцять шостий, двадцять сьомий і двадцять дев'ятий підпункту "в" виключено.
Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13.05.1997 р. № 1-зп, від 09.02.1999 р. № 1-рп/99, від 05.04.2001 р. № 3-рп/2001 та від 13.03.2012 р. № 6-рп/2012 висловив позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, зміст правовідносин, зокрема, прав та обов'язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм.
Відтак, реалізація права працівникам на обчислення пільгової вислуги років, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" здійснюється з моменту їх вступу на службу до моменту скасування такої пільги постановою Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 №780 "Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України".
Відповідно до пп. "а" та пп. "г" п. 3 вказаного Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним у цій постанові, зараховується на пільгових умовах один місяць за сорок днів за час перебування на посаді міліціонера та один місяць служби за півтора місяці, зокрема, час проходження служби на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого, заступника начальника в карному розшуку.
Пунктом 1 Порядку обчислення вислугу років, призначення та виплати пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.92р. №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 2 1 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема служба в Національній поліції.
Отже, законодавством чітко визначено, що таким категоріям осіб як позивач до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці та один місяць за сорок днів, зокрема, за час перебування на посаді міліціонера та один місяць служби за півтора місяці, зокрема, час проходження служби на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого, заступника начальника в карному розшуку.
З огляду на наведене, при звільненні позивача, відповідач був зобов'язаний визначити стаж служби позивача на пільгових умовах за відповідні періоди та надати інформацію на запит.
Верховний Суд України у своїй постанові від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а зазначив, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є зокрема Закон №2262-ХІІ. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов'язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою № 393. Також, суд наголосив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.
Окрім цього, суд окремо зазначає, що, доводи відповідача про відсутність у позивача права на пенсію у зв'язку з відсутністю календарної вислуги років є безпідставними, оскільки позивач не порушував спору що права на пенсійне забезпечення і позовних вимог до пенсійного органу щодо зарахування йому вказаних періодів до вислуги років для призначення пенсії, не заявляв.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що полягають у відмові в нарахуванні вислуги років у пільговому обчисленні за час проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах, час проходження служби на яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах.
Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області провести перерахунок ОСОБА_1 вислуги років за час проходження служби в органах внутрішніх справ на посаді міліціонера з урахуванням пільгового обчислення вислуги років для призначення пенсії один місяць за сорок днів.
Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області провести перерахунок ОСОБА_1 вислуги років за час проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого, заступника начальника в карному розшуку з урахуванням пільгового обчислення вислуги років для призначення пенсії один місяць за півтора місяця.
Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області внести зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 19.12.2016 № 357 о/с, зазначити ОСОБА_1 вислугу років в календарному та пільговому обчисленні.
Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області оформити у відповідності з діючим законодавством необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський