Справа № П/811/839/17
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2019 року м. Дніпросправа № П/811/839/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засіданні Сколишеві О.О.,

за участі представника відповідача Данілова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року в адміністративній справі №П/811/839/17 (головуючий суддя 1-ої інстанції Брегей Р.І.) за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Хрещатий Вимір» до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та скасування наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 16.05.2017 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТДВ «Хрещатий Вимір» від 16.01.2017 року №28.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним наказ Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області від 16 січня 2017 року №28 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з додатковою відповідальністю «Хрещатий Вимір».

В задоволенні іншої частині позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач надав апеляційному суду відзив на скаргу відповідача, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю «Хрещатий Вимір» є юридичною особою ().

Відповідач - Головне управління ДФС у Кіровоградській області є суб'єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Контролюючий орган направив ТДВ «Хрещатий Вимір» запит від 15.08.2016 року про надання пояснень та їх документальні підтвердження щодо взаємовідносин з ТОВ «Тревіс Груп» за травень 2016 року.

У запиті зазначено про виявлені факти, які свідчать про недостовірність визначення ТДВ «Хрещатий Вимір» даних податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ТОВ «Тревіс Груп» за травень 2016 року в сумі 1675618,43 грн., що міститься у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2016 року (а.с.164-166 т.1).

Запит отримано ТДВ «Хрещатий Вимір» 06.09.2016 року (а.с.167 т.1).

19.09.2016 року ТДВ «Хрещатий Вимір» надало контролюючому органу детальні письмові пояснення та завірені копії первинних документів бухгалтерського та податкового обліку на 92 аркушах (а.с.54-57 т.1).

Крім того, контролюючий орган направив ТДВ «Хрещатий Вимір» запит 16.08.2016 року про надання пояснень та їх документальні підтвердження щодо взаємовідносин з ТОВ «ВоркХорс» за червень 2016 року.

У запиті зазначено про виявлені факти, що свідчать про недостовірність визначення ТДВ «Хрещатий Вимір» даних податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ТОВ «Тревіс Груп» в сумі 13800 грн. за червень 2016 року та ТОВ «ВоркХорс» в сумі 1675570,93 грн. за червень 2016 року, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за червень 2016 року (а.с.46-47 т.1).

Запит отримано платником податків 29.08.2016 року (а.с.179 т.1).

09.09.2016 року ТДВ «Хрещатий Вимір» надало контролюючому органу детальні письмові пояснення та завірені копії первинних документів бухгалтерського та податкового обліку на 165 аркушах (а.с.48-51 т.1).

Крім того, контролюючий орган направив ТДВ «Хрещатий Вимір» запит 18.10.2016 року про надання пояснень та їх документальні підтвердження щодо взаємовідносин з ТОВ «Тревіс Груп» та ТОВ «ВоркХорс» за травень та червень 2016 року.

У запиті зазначено про виявлені факти, що свідчать про недостовірність визначення ТДВ «Хрещатий Вимір» даних податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ТОВ «Тревіс Груп» 1675618,4 грн. за травень 2016 року та ТОВ «ВоркХорс» в сумі 1675570,9 грн. за червень 2016 року, та податкових зобов'язань по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ТОВ «Тревіс Груп» в сумі 11509,3 грн. за травень 2016 року та ТОВ «ВоркХорс» в сумі 14386,1 грн. за червень 2016 року,

що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за травень 2016 року (від 17.06.2016 року №) та червень 2016 року (від 18.07.2016 року №) (а.с.58-60 т.1).

Запит отримано ТДВ «Хрещатий Вимір» (з його пояснень) 23.10.2016 року.

Контролюючий орган не надав судам доказів стосовно дати отримання запиту ТДВ «Хрещатий Вимір».

04.11.2016 року ТДВ «Хрещатий Вимір» надало контролюючому органу детальні письмові пояснення та завірені копії первинних документів бухгалтерського та податкового обліку на 719 аркушах (а.с.61-66 т.1).

Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області 16 січня 2017 року прийнято наказ №28 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТДВ «Хрещатий вимір» щодо взаємовідносин з ТОВ «Тревіс Груп» та ТОВ «ВоркХорс» за вказані вище періоди (а.с.67 т.1).

На підставі вказаного наказу контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТДВ «Хрещатий вимір», за результатами якої 27.01.2017 року складено акт №18/11-28-14-04/40272205 (а.с.111-132 т.1).

За наслідками перевірки контролюючим органом 21 лютого 2017 року прийнято податкові повідомлення-рішення (а.с.133-135 т.1).

Не погодившись з наказом контролюючого органу про призначення перевірки, позивач оскаржив його до суду.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що наказ про призначення перевірки прийнятий не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про скасування спірного наказу, суд зазначив, що оскільки перевірка проведена, тому скасування наказу не захистить порушене право платника податків, так як наказ вичерпав себе виконанням.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В частині відмовлених позовних вимог рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення суду в цій частині не переглядається.

Види податкових перевірок, умови та порядок їх проведення визначаються Податковим кодексом України.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області 16 січня 2017 року прийнято наказ №28 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТДВ «Хрещатий вимір» щодо взаємовідносин з ТОВ «Тревіс Груп» за червень 2016 року та ТОВ «ВоркХорс» за червень 2016 року. Підставою проведення перевірки зазначено виявлення недостовірних даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість ТДВ «Хрещатий вимір» та враховуючи результати опрацювання письмових відповідей підприємства на письмові запити контролюючого органу про надання пояснень та їх документальних підтверджень, згідно п.п.75.1.2 п.75.1. ст.75, п.п.78.1.4. п.78.1. ст.78, п.79.1., п.79.2 ст.79 ПК України (а.с.67 т.1).

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова невиїзна перевірка позивача призначена на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Так, зазначеною нормою (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, обов'язковими умовами призначення документальної позапланової невиїзної перевірки з цієї підстави є наступні обставин:

- виявлено недостовірність даних у податкових деклараціях платника податків або ж його контрагента щодо взаємовідносин з ним;

- у письмовому запиті контролюючого органу зазначено, у чому саме полягає така недостовірність та вказано відповідний період декларування;

- платником податків не надано пояснень на запит та їх документальних підтверджень протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Водночас, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, у запитах податкового органу не зазначено, в чому полягає недостовірність даних в деклараціях позивача (завищення чи заниження таких зобов'язань), перелік можливих порушень формування податкового зобов'язання, які допущені Товариством при здійсненні господарських операцій з контрагентом, а також обставини, які вказують на наявність у відповідача сумнівів щодо реальності господарських операцій Товариства з зазначеним у запитах контрагентом, а також не наведено жодних фактів, які свідчать про порушення Товариством податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У запитах відсутні чітко окреслені обставини, які вказують на нереальність господарських операцій Товариства з контрагентом.

Як зазначалось вище, позивач своєчасно надав пояснення та їх документальне підтвердження (копії відповідних документів) на кожний запит контролюючого органу, що відповідачем не заперечується.

З урахуванням викладеного, у відповідача виник обов'язок проаналізувати усі пояснення та відповідні документи, надані позивачем.

Відповідач не надав судам першої та апеляційної інстанцій пояснень стосовно того, у чому саме полягає ненадання (неповнота) позивачем відповідей на запити контролюючого органу.

Посилання відповідача та те, що на його думку підприємством не в повному обсязі надано документальне підтвердження щодо пояснень, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки додаткових запитів позивачу про надання конкретних документів, відповідачем не направлялось.

Крім того, норма підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначає підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки у разі, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу.

Проте, судом не встановлено факту не надання позивачем пояснень та їх документальних підтверджень на письмові запити контролюючого органу та апелянтом не доведений.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за умови встановлених обставин справи у податкового органу були відсутні підстави для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків, відтак оскаржуваний наказ №28 від 16 січня 2017 року є неправомірним.

Відповідно до частин першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині відмовлених позовних вимог рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення суду в цій частині не переглядається.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року в адміністративній справі №П/811/839/17 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року в адміністративній справі №П/811/839/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак