Справа № 0440/6310/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6310/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Варварівський елеватор»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року (суддя - Боженко Н.В.) у справі №0440/6310/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Варварівський елеватор» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Варварівський елеватор» звернулося до суду з позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 12.04.2018 року, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 150 000,00 грн., з яких за податковими зобов'язаннями 100 000,00 грн. грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 50 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неправомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, яке прийнято на підставі Акту перевірки № 11137/04-36-14-19/37397326 від 01.03.2018 року. Висновки контролюючого органу щодо нереальності правочину, укладеного з ТОВ «Люкс Торг» у перевіреному періоді, позивач вважає безпідставними та вказує на реальність господарської операції, за наслідками якої позивачем визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість та сформовано податковий кредит. Зазначає, що під час перевірки працівниками відповідача проводився аналіз лише податкової інформації, яка міститься в інформаційних базах контролюючого органу, та не було враховано будь-якої іншої доказової бази, яка б підтверджувала протиправність формування податкового кредиту товариством. Зазначає, що контролюючий орган під час перевірки не досліджував податковий, бухгалтерський облік платника податків та первинні документи щодо його взаємовідносин з контрагентом. Крім цього, за позицією позивача, контролюючим органом порушено порядок проведення перевірки, а саме: в порушення вимог п.42.2. ст.42 ПК України відповідач надіслав платнику податків запит перевіряючого №1 від 22.02.2018 року засобами електронної пошти, у зв'язку з чим, на думку позивача, такий запит не може вважатися належним чином врученим, а висновки контролюючого органу щодо не надання позивачем документів на запит є незаконними та не можуть бути підставою для висновків щодо відсутності у підприємства первинних документів; в порушення вимог ст.86 ПК відповідач надіслав платнику податків Акт перевірки не в

повному обсязі, а саме не долучив до нього додатків, що позбавило позивача права бути ознайомленим з повним текстом Акту перевірки та підготувати належні та обґрунтовані заперечення. Також, позивач вказує на передчасність проведення відповідачем перевірки, та зазначає, що з огляду на приписи п.85.9 ст.85 ПК України контролюючий орган був зобов'язаний перенести терміни проведення перевірки платника податків до дати отримання копій первинних документів, які були вилученні правоохоронними органами, або забезпечення доступу до них.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Суд першої інстанції фактично погодився з позицією контролюючого органу щодо відображення позивачем у податковому обліку господарської операції, яка не мала реального характеру. З цього приводу суд першої інстанції вказує на те, що позивачем не було надано під час перевірки первинних документів на підтвердження здійснення реальної господарської операції, що позбавило відповідача можливості їх дослідження та врахування під час винесення спірного рішення. При цьому, судом не прийнято до уваги твердження позивача про вилучення первинних документів правоохоронними органами на час проведення перевірки, оскільки на підтвердження таких доводів позивачем не надано відповідних доказів. Окрім того, суд першої інстанції вказав на те, що надання позивачем первинних документів по господарській операції з ТОВ «Люкс Торг» саме до суду, виключає можливість їх врахування та надання їм відповідної правової оцінки, оскільки з необґрунтованих належним чином підстав відповідні первинні документи, під час проведення перевірки, позивачем не були надані, останні не були предметом дослідження під час перевірки контролюючим органом та не можуть враховуватися при розгляді судом даної справи та братися до уваги як доказ на підтвердження задекларованих витрат та податкового кредиту, оскільки в силу вимог п.44.6 ст.44 ПК України такі документи вважаються відсутніми на час складання звітності платником.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження судом обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги скаржник обґрунтовує наступним. Так, скаржник вказує на те, що судом не надано належної оцінки тому факту, що запит перевіряючого №1 від 22.02.2018 року щодо надання первинних документів ТОВ «Варварівський елеватор» отримав 23.02.2018 року, тобто на наступний день після закінчення строку її проведення. Зазначає, що у відповіді на запит підприємством було повідомлено відповідача про причину за якою платник податків не міг надати повний перелік витребуваних документів, а саме у зв'язку з проведенням обшуку та вилученням частини документів. На час подання позовної заяви та судового розгляду позивач надав суду первинні документи, які надавали підстави дійти висновку про обґрунтованість податкового обліку платника податків відповідно до предмету перевірки. Відносно висновків суду першої інстанції щодо не прийняття вказаних документів, які були подані до суду, в якості доказу з посиланням на те, що вони не надавались як під час перевірки, так і під час адміністративної процедури оскарження податкового повідомлення-рішення, скаржник зазначає, що норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки. Право подавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. Також, вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача щодо порушення відповідачем процедури проведення перевірки в частині надіслання платнику податків запиту перевіряючого №1 від 22.02.2018 року засобами електронної пошти, а не рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а також направлення платнику податків Акту перевірки не в повному обсязі. Крім цього, вказує на те, що 13.12.2018 року позивач надавав до суду відповідь на відзив та пояснення, з яких вбачалось обґрунтування первинними документами реальності господарської операції з ТОВ «Люкс-Торг», економічної та господарської доцільності господарських відносин з контрагентом, однак судом першої інстанції вказаним доводам не надано правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що у період з 26.01.2018 року по 22.02.2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Люкс Торг" за період з 01.05.2017 року по 31.05.2017 року та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг) придбаних у ТОВ "Люкс Торг" за період з 01.05.2017 року по 31.05.2017 року, за результатами якої складено Акт від 01.03.2018 року № 11137/04-36-14-19/37397326.

В акті перевірки вчинено записи, що перевіряючим направлено ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" запит № 1 від 22 лютого 2018 року щодо надання документів з питань підтвердження фінансово-господарської діяльності з контрагентом ТОВ "Люкс Торг" за період з 01.05.2017 року по 31.05.2017 року, та повідомити, у разі, якщо підприємство "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" не є кінцевим споживачем придбаних у ТОВ "Люкс Торг" товарів (перелік витребуваних документів детально наведено в акті перевірки).

Вказаний запит було направлено засобами електронної пошти ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" 22.02.2018 року на електронну адресу підприємства.

Відповідь на вказаний запит надійшла відповідачу 23.02.2018 року, відповідно до якої, директор ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" ОСОБА_1. повідомив, що оригінали первинних документів щодо взаємовідносин із ТОВ "Люкс Торг", які безпосередньо стосуються предмету перевірки, були вилучені працівниками правоохоронних органів під час проведення обшуку. Також було зазначено, що ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" звернулось до органу досудового розслідування з проханням надати копію Протоколу обшуку та додатків до нього (де зазначено список вилучених документів, в т.ч. і документів, які підтверджують господарські операції з ТОВ "Люкс Торг").

У зв'язку з ненаданням первинних документів було складено Акт про ненадання первинних документів за № 9895/04-36-14-19/37397326 та застосовано відповідно до п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України штрафну санкцію в розмірі 1 020,00 грн.

В Акті перевірки від 01.03.2018 року № 11137/04-36-14-19/37397326 зроблено висновки про порушення підприємством вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями), в результаті чого ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" занижено податок на додану вартість на загальну суму 100 000,00 грн., в тому числі травень 2017 року у сумі 100 000,00 грн.

Такі висновки контролюючого органу, з огляду на акт перевірки, ґрунтуються на наступному.

Так, у період з 01.05.2017 по 31.05.2017 ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Люкс-Торг» на загальну суму 600 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 100 000,00 грн.

У зв'язку з ненаданням первинних документів та бухгалтерських регістрів, інформація наведена відповідно до наявних баз ДФС (АІ "Архів електронної звітності", АІС "Картка платника" АІС "Система співставлення ПЗ та ПК в розрізі контрагентів").

Згідно з даними Архіву електронної звітності встановлено, що ТОВ "Люкс Торг" 31.05.2017 року надало в суборенду КШП (ковшовий шнековий погрузчик в кількості 1 шт.) (податкова накладна №501).

Зазначену суму ПДВ у розмірі 100 000,00 грн. включено до складу податкового кредиту підприємства за 2017 р.

Відповідно до Додатку 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" до Податкової декларації з податку на додану вартість у ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" задекларовані взаємовідносини з ТОВ "Люкс Торг".

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ТОВ "Люкс Торг" є фігурантом у кримінальному провадженні № 0002966 від 19.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/70669/17-к від 24.11.2017 року накладено арешт на майно та кошти, що містяться на банківських рахунках в т.ч. "Люкс Торг".

Результати дослідження діяльності ТОВ "Люкс Торг" вказують на те, що метою його створення є лише оформлення документообігу по нереальним господарським операціям для мінімізації сплати податкових зобов'язань іншим підприємствам, в т.ч. ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" .

Аналізом ЄРПН встановлено, що з моменту реєстрації, а саме з березня 2017 року ТОВ "Люкс Торг" придбавалася різноманітна продукція та послуги, а реалізовувалася зовсім інша продукція.

При цьому, відсутнє: придбання сировини та послуг, притаманній виробничій діяльності; придбання товарів (послуг), необхідних для ведення господарської діяльності.

За результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, ГУ ДФС у Дніпропетровській області виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, та виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Виходячи з наведеного, контролюючим органом в Акті перевірки зроблено висновок, що господарська операція між ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" та ТОВ "Люкс Торг" мала формальний характер і не передбачала настання економічного ефекту та не несла економічної складової і використана для штучного завищення податкового кредиту.

На підставі Акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12.04.2018 року, яким ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 150 000,00 грн. (в тому числі основний платіж - 100 000,00 грн., штрафні санкції - 50 000,00 грн.).

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що заниження ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" податкових зобов`язань з податку на додану вартість контролюючий орган пов'язує з завищенням підприємством податкового кредиту по господарським взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "Люкс Торг", з огляду на позицію контролюючого органу щодо нереальності цих господарських операцій.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, у спірних правовідносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, враховуючи приписи ч.2 ст.73 КАС України, має бути доведеним (спростованим) факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Люкс Торг".

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 01 квітня 2017 року між ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" (Суборендар) та ТОВ "Люкс Торг" (Суборендодавець) укладено договір суборенди №1, згідно якого Суборендодавець передає, а Суборендар приймає у платне, тимчасове володіння та користування виробниче обладнання, найменування та кількість якого, зазначена у Додатку №1 до цього Договору (а.с.126-127).

Згідно Додатку №1 до Договору в суборенду передається майно - Навантажувач Р6-КШП-6 у кількості 12 штук, орендна плата складає всього з ПДВ - 600 000,00 грн., з яких ПДВ - 100 000,00 грн. (а.с.128).

Фактичне виконання сторонами умов договору підтверджується: актом передачі-приймання майна від 01.05.2017 року (а.с.129), актом №501 від 31.05.2017 року передачі-приймання послуг (а.с.130), актом передачі-приймання майна від 31.05.2017 року (а.с.131), податковою накладною №501 від 31.05.2017 року (а.с.72).

Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями №4437 від 07.08.2017 року (а.с.69), №4300 від 08.06.2017 року (а.с.70), №4286 від 06.06.2017 року (а.с.71).

Наявною в матеріалах справи довідкою ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" від 13.11.2018 року, підтверджено відвантаження в травні 2017 року відповідно до укладених цивільно-правових угод, під час якого використовувалися КШП, різних культур зерна (а.с.134).

В матеріалах справи містяться копії наказів №37/1 пр від 28.03.2017 року та №38 пр від 28.04.2017 року (а.с.132-133), якими підтверджується виробнича необхідність ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" у проведенні заходів щодо покращення якості зерна, яке зберігається на елеваторі в квітні-травні 2017 року; копія розпорядження №40 від 01.05.2017 на очищення, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав та акту від 31.05.2017 щодо проведення очищення зерна кукурудзи 3 класу зерносепаратором БСХ-100 (а.с.141-142); копія розпорядження №41 від 01.05.2017 на очищення, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав та акту від 31.05.2017 щодо переміщення партії пшениці з класу по норіям НЦ-100, через холодну зону ДСП на складі №2 (а.с.139-140); копія розпорядження №42 від 01.05.2017 на очищення, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав та акту від 31.05.2017 щодо переміщення зерна через холодну зону, яке зберігалось на складі №4 (а.с.135-136); копія розпорядження №43 від 01.05.2017 на очищення, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав та акту від 31.05.2017 щодо доробки на зерносепараторі БСХ-100 на складі №5 (а.с.137-138); копія переліку реєстрів позивача з 01.05.2017 по 31.05.2017 з визначенням номерів ТТН та номерами авто, які здійснювали вивезення зерна з елеватору, під час якого використовувались КШП (а.с.143-145); копії переліків розхідних документів позивача з 01.05.2017 по 31.05.2017, які підтверджують факт відвантаження зерна поклажодавцям, під час якого використовувались КШП (а.с.146-152).

З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарської операції, в них визначено найменування переданого в суборенду майна, розмір орендної плати, визначено сторін господарської операції та осіб відповідальних за здійснення господарської операції. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують факт здійснення між сторонами господарської операції.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про належне документальне підтвердження господарської операції між ТОВ "ВАРВАРІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" та ТОВ "Люкс Торг", ділову мету здійснення такої господарської операції, а саме передання майна в суборенду з метою його використання позивачем за прямим цільовим призначенням у власній виробничо-господарській діяльності, зміну у власному капіталу позивача (сплата орендної плати). Тобто, встановлені обставини у цій справі свідчать про реальність господарської операції, яка не визнається відповідачем.

Посилання податкового органу в акті перевірки на кримінальне провадження стосовно ТОВ "Люкс Торг" колегія суддів вважає безпідставним, оскільки наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для визнання спірної господарської операції нереальною.

Згідно з вимогами ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Тобто, наведеними вище нормами передбачено, по-перше, обов'язок платника податків вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, крім того, надавати посадовим особам контролюючого органу документи, необхідні для проведення контролюючим органом перевірки, крім випадків їх виїмки або іншого вилучення правоохоронними органами.

Первинні документи позивачем надано до перевірки не було. Ненадання документів до перевірки позивач обґрунтовує тим, що запит контролюючого органу на їх надання направлено в останній день, при цьому, такий запис направлено на електронну адресу підприємства і про його надходження позивач дізнався лише після закінчення перевірки.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що перевірка проводилася з 26.01.2018р. по 22.02.2018р. (розділ ІІ Акту перевірки).

Запит про надання первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ «Люкс Торг» контролюючим органом направлено позивачу засобами електронного зв'язку 22.02.2018р., тобто в останній день проведення перевірки. Із вказаним запитом позивач фактично ознайомився 23.02.2018р., тобто після завершення проведення перевірки.

Первинні документи, які зазначені вище, надані позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір між сторонами, вказав на те, що надані позивачем до суду первинні документи по господарській операції з ТОВ "Люкс Торг" не можуть бути прийняти судом в якості доказу та враховані під час розгляду цієї справи з посиланням на те, що вони не надавались позивачем як під час перевірки, так і під час адміністративної процедури оскарження податкового повідомлення-рішення, а тому в силу вимог пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України такі документи вважаються відсутніми на час складання звітності платником.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, зокрема, передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Отже, вказаною нормою права визначено певні правила оцінки наявності у платника податків документів саме контролюючим органом.

В той же час, вказані положення норм податкового законодавства не можуть бути підставою для відмови у прийнятті, дослідженні документів, які подаються платником податків як докази під час розгляду справи судом.

Згідно частини 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Принцип всебічного, повного та об'єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною 1 статті 90 КАС України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Доказами в адміністративному судочинстві, відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частина друга цієї статті).

Відповідно до частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, всупереч вимогам вищенаведених норм процесуального права, не дослідив докази, наданих позивачем, які необхідні для визначення реальності та правомірності укладення й виконання угоди, з якими пов'язане донарахування податкового зобов'язання.

З огляду на вищевикладене, оцінивши надані позивачем докази, вивчивши аргументи сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення відповідача, з огляду на те, що висновки податкового органу про порушення підприємством норм податкового законодавства є недоведеними та необгрунтованими і не можуть бути використані для розрахунку грошових зобов'язань позивача.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що контролюючим органом, яким взагалі не досліджувалися первинні документи, в акті перевірки було зроблено висновок саме про нереальність господарських операцій, а не про порушення платником вимог ст..44 ПК України в частині заборони платникам податків формувати показники податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами. І вказані висновки контролюючого органу фактично ґрунтувалися на податковій інформації, яка стосується ТОВ «Люкс-Торг» та яка, за позицією контролюючого органу, свідчить про те, що вказане підприємство використовувалось для документального оформлення нереальних господарських операцій.

Отже, висновки контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій, за умови того, що останнім взагалі не досліджувалися спірні господарські операції, не можуть бути визнані судом обґрунтованими і такими, що свідчать про порушення вимог податкового законодавства саме позивачем, якому оскаржуваним рішенням збільшено суми грошового зобов'язання.

Таким чином, встановивши зазначені обставини справи, дослідивши аргументи позивача, з яким останній пов'язує незаконність і необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову.

У зв'язку із задоволення позову, у відповідності до ст..139 КАС України, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 5625,0грн. (2250грн. - за подання позову, 3375,0грн. - за подання апеляційної скарги.)

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Варварівський елеватор» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року по справі №0440/6310/18 - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року №, яке прийнято Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області - визнати неправомірним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Варварівський елеватор» судові витрати у розмірі 5625,0грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 04.04.2019р.

Повне судове рішення складено 05.04.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк