Справа № 826/8743/16
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8743/16
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

08 квітня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Літвіна Н.М., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКС-РІТЕЙЛ» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, 18 березня 2019 року відповідач подав апеляційну скаргу.

До матеріалів апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Для обґрунтування поважності причин пропуску даного строку представник відповідача зазначає, що враховуючи повторність звернення Головного управління ДФС у м. Києві з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року, тридцятиденний строк на звернення до суду з апеляційною скаргою, на думку скаржника, необхідно обраховувати з 16 лютого 2019 року, тобто з дати, коли судом апеляційної інстанції прийнято ухвалу про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду – протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Іншого чинним процесуальним законом не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року було прийняте в порядку письмового провадження. Копію даного рішення відповідач отримав 30 жовтня 2018 року, що підтверджується розпискою (а.с. 54 зі зворотної сторони).

Відповідно, останнім днем строку на апеляційне оскарження вказаного рішення для відповідача є 29 листопада 2018 року.

Однак, апеляційну скаргу було подано до суду 18 березня 2019 року, що підтверджується відтиском штампу поштового відділення на конверті, в якому апеляційна скарга надійшла до суду.

Відповідно, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження, визначений ч. 1 ст. 295 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник вже двічі звертався з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року та від 15 лютого 2019 року апеляційні скарги були повернуті особі, яка її подала.

Разом з тим, своєчасне звернення до суду з вперше поданою апеляційною скаргою та повернення даної скарги судом скаржнику не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та не впливає на перебіг даного строку.

З огляду на зазначені обставини, суд визнає неповажними вказані скаржником у клопотанні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Суд вважає за необхідне звернути увагу також на те, що звертаючись до суду з втретє поданою апеляційною скаргою відповідачем не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду.

У тексті апеляційної скарги міститься клопотання про звільнення від його сплати, яке обґрунтоване здійсненням безспірного списання коштів з рахунків скаржника.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 вказаного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Перевіряючи наявність підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, суд не встановив обставин та умов, за яких відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» може бути здійснено вказані дії.

Крім того, варто зазначити, що з 16 березня 2018 року набули чинності зміни до п. 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок), відповідно до яких зупинення операцій по рахунках органами Державного казначейства України не є перешкодою для проведення такого платежу, як сплата судового збору. У відповідності до п. 25 Порядку безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку, крім платежів: за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України; із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору; за видатками спеціального фонду відповідного бюджету на оплату праці та нарахування на заробітну плату, придбання медикаментів, забезпечення продуктами харчування, оплату комунальних послуг та енергоносіїв; з рахунків із спеціальним режимом використання; за рахунок позик/грантів за міжнародними договорами; у випадку, встановленому абзацом другим пункту 30 цього Порядку.

Таким чином, починаючи із 16 березня 2018 року відповідач мав можливість сплачувати судовий збір навіть у разі зупинення операцій на рахунках відповідно до листів Державної казначейської служби України.

З огляду на зазначені обставини, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

У відповідності до пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Положеннями пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час звернення до суду з даним позовом, за подання юридичною особою адміністративного позову майнового характеру передбачено сплату судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2016 року складав 1378 грн 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового оскарження є податкові повідомлення-рішення від 12 січня 2016 року:

- №, яким позивачу зменшено суму від’ємного значення об’єкта оподаткування за платежем «податок на прибуток» у розмірі 1 444 552 грн 00 коп.;

- №, яким позивачу зменшено залишок від’ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у розмірі 292 367 грн 00 коп.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» всього у сумі 158 178 грн 00 коп. в тому числі за основним платежем в сумі 105 452 грн 00 коп. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 52726 грн 00 коп.

Таким чином, враховуючи суму майнових вимог, звертаючись до суду з позовом позивач зобов’язаний був сплатити судовий збір у розмірі 28426 грн 46 коп., а відповідач, звертаючись з апеляційною скаргою – 42639 грн 69 коп. (28426 грн 46 коп. * 1,5 (150 %)).

З тесту апеляційної скарги судом також встановлено, що всупереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 296 КАС України скаржником зазначено найменування та адресу особи, яка відповідно до оскаржуваного рішення суду не є учасником справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 299 КАС України встановлено, що, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та встановити десятиденний строк з моменту вручення цієї ухвали протягом якого скаржник має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, обґрунтовану іншими доводами та надати оригінал документа про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач – УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) – 38004897; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) – 899998; номер рахунка – 1055; код класифікації доходів бюджету – 22030101.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 133, 169, 293, 295, 298 КАС України, –

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року – відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКС-РІТЕЙЛ» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – залишити без руху.

Встановити Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві строк для усунення вказаних недоліків – десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Н.М. Літвіна