Справа № 816/2081/17
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2019 року

Київ

справа №816/2081/17

адміністративне провадження №К/9901/51113/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., секретар судового засідання - Титенко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуГоловного управління ДФС у Полтавській області
на постанову та постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 (суддя О.О. Кукоба) Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018 (колегія у складі суддів: Мельнікова Л.В., Бенедик А.Л., Донець Л.О.)
у справі № 816/2081/17
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Агротех-Гарантія»
доГоловного управління ДФС у Полтавській області
проскасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» звернулось до суду з позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 08.11.2017 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість у розмірі 2193287,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незгоду з доводами контролюючого органу про завищення ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» суми податкового кредиту по скороченим деклараціям з податку на додану вартість за лютий, квітень, липень 2016 року загалом у розмірі 1462193,50 грн. у зв'язку з віднесенням до його складу сум ПДВ, сплачених у зв'язку з придбанням легкових автомобілів, оскільки такі автомобілі є основними засобами, а їх використання пов'язане з виробничим процесом сільськогосподарського підприємства.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2017, залишеною без змін Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018, позов задоволено.

Рішення вмотивовано висновком про те, що придбані позивачем автомобілі призначені для використання у межах діяльності, пов'язаної з виробництвом сільськогосподарської продукції. А відтак, сплачені в ціні даних автомобілів суми податку на додану вартість позивачем правомірно віднесені до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також неповне дослідження всіх фактичних обставин справи, що спричинило прийняття неправильного рішення.

У відзиві на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що фахівцями ГУ ДФС у Полтавській області у період з 12.09.2017 по 09.10.2017 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2015 по 30.06.2017, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2015 по 30.06.2017.

За результатами перевірки складено акт від 30.10.2017 № 1412/16-31-14-01-10/31622816, в якому, окрім іншого, вказано на порушення платником податків вимог підпункту 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 ПК України, наслідком чого визначено завищення ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» податкового кредиту загалом у розмірі 1462193,50 грн.

Означених висновків контролюючий орган дійшов з огляду на те, що позивачем завищено податковий кредит з податку на додану вартість по декларації спеціального режиму оподаткування у сфері сільського господарства загалом у розмірі 1462193,50 грн. зважаючи на віднесення до його складу суми податку, сплаченої постачальникам у зв'язку з придбанням легкових автомобілів.

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДФС у Полтавській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.11.2017 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем: «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100» загалом у розмірі 2494480,50 грн. (в т.ч., основний платіж - 1662987,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 831493,50 грн.).

Судами також встановлено, що на підставі договору поставки від 25.01.2016 № 250116, укладеного між ТОВ «ТРАНССИГНАЛ ОЛК» (постачальник) та ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» (покупець), позивач у лютому 2016 року придбав у постачальника автомобіль марки Mercedes Benz V250 2015 року випуску, кузов № НОМЕР_2, загальною вартістю 2670000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 445000,00 грн.

Даний автомобіль введений в експлуатацію на підставі наказу ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» від 25.02.2016 № 14/1 та переданий для експлуатації в межах господарської діяльності водію ОСОБА_3

Наказом ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» від 25.02.2016 № 15/1 «Про порядок використання автомобілів на підприємстві» означений автомобіль, з метою забезпечення належної господарської діяльності підприємства, закріплений за учасником Товариства ОСОБА_4

Крім того, на підставі контракту від 04.04.2016 № 16-1570, укладеного між ТОВ з іноземними інвестиціями «АВТ БАВАРІЯ» (продавець) та ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» (покупець), позивач у квітні 2016 року придбав легковий автомобіль марки BMW 740Ld xDrive G12 2016 року випуску, кузов № НОМЕР_3, загальною вартістю 4010345,00 грн., у т.ч. ПДВ - 668 390,83 грн.

Вказаний автомобіль введений в експлуатацію на підставі наказу ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» від 30.04.2016 року № 34/1 та переданий для експлуатації в межах господарської діяльності водію ОСОБА_5

Наказом ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» від 30.04.2016 № 35/1 «Про порядок використання автомобілів на підприємстві» означений автомобіль, з метою забезпечення належної господарської діяльності підприємства, закріплений за учасником Товариства ОСОБА_6

Також, на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 26.07.2016 № АЮ16024, укладеного між ТОВ «Ауді-Центр Київ» (продавець) та ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» (покупець), позивач у липні 2016 року придбав автомобіль марки AUDI Q7 2016 року випуску, кузов № НОМЕР_4, загальною вартістю 2092816,00 грн., у т.ч. ПДВ - 348 802,67 грн.

Даний автомобіль введений в експлуатацію на підставі наказу ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» від 02.08.2016 року № 67/1 та переданий для експлуатації в межах господарської діяльності водію ОСОБА_7

Наказом ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» від 02.08.2016 № 68/1 «Про порядок використання автомобілів на підприємстві» означений автомобіль, з метою забезпечення належної господарської діяльності підприємства, закріплений за учасником Товариства ОСОБА_8

Відповідно до наказів про введення в експлуатацію об'єктів основних засобів, наказів про порядок використання автомобілів на підприємстві, на підставі яких автомобілі закріплені за працівниками та учасниками Товариства та встановлені місячні ліміти палива, наказів про відрядження генерального директора, договорів поставки сільськогосподарської продукції, комплексного страхування посівів, добровільного страхування майна підтверджено, що придбані ТОВ «АГРОТЕХ-ГАРАНТІЯ» легкові автомобілі використовуються позивачем у процесі ведення звичайної господарської діяльності для пересування, вибуття у службові відрядження з метою укладення договорів на придбання сільськогосподарської продукції, посівних матеріалів, страхування посівів тощо.

Разом з тим, касаційний суд вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій передчасними, та такими, що зроблені без повного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак такі судові рішення не є такими, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виявлені порушення пов'язані не підтвердженням використання придбаних автомобілів у виробництві сільськогосподарської продукції, відповідно з порушенням вимог статті 209 ПК України щодо правильності використання обраного підприємством спеціального режиму оподаткування.

Пунктом 209.2. статті 209 Податкового кодексу України передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку , затвердженому Кабінетом Міністрів України.».

Згідно абзацу «а» підпункту 209.15.1. пункту 209.15 статті 209 Податкового кодексу України виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит це товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі якщо товари/послуги, основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виготовлення сільськогосподарських товарів (послуг), а частково для інших товарів/послуг, то сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг у загальній вартості усіх товарів/послуг, поставлених за 12 попередніх послідовних звітних (податкових) періодів.

Таким чином при визначені напряму декларування сум ПДВ визначальним є безпосереднє використання придбаних товарів/послуг у виробництві сільськогосподарської продукції.

Однак поза межами дослідження судів залишено те, що з метою встановлення факту правомірності прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення судам слід було з'ясувати чи відносяться придбані автомобілі до техніки сільськогосподарського призначення та чи використовувались вони безпосередньо у виробництві сільськогосподарської продукції. Судами не надано оцінку доводам податкового органу та не досліджувався факт того, що учасники Товариства, за якими закріплені автомобілі взагалі не є працівниками цього Товариства, тобто не приймають безпосередню участь у виробництві сільськогосподарської продукції.

Вказане свідчить про те, що судами не встановлено, чи підтверджуються відповідні обставини та факти належними засобами та у передбачений чинним законодавством спосіб.

Зважаючи на викладене, касаційний суд не може погодитись або спростувати, як висновки та доводи податкового органу, так і перевірити висновки судів попередніх інстанцій, оскільки дослідження та відсутність належної оцінки доказів, виключає можливість перевірки касаційним судом правильності судового акту.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

З огляду на викладене, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області задовольнити.

2. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

3. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду