Справа № 826/10549/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 квітня 2019 року № 826/10549/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Рельєф ЛТД»
доДержавної фіскальної служби України Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Рельєф ЛТД», (далі також - ТОВ «Рельєф ЛТД», позивач) з позовом до Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач 1, ДФС України) та Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, (далі також - відповідач 2, Комісія ДФС України), в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №556437/38307605 від 12.01.2018 та №559227/38307605 від 16.01.2018;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Рельєф ЛТД» від 04.12.2017 №1 на суму 227 831,31 грн. (в т.ч. ПДВ 37 971,88 грн.) та від 04.12.2017 №3 на суму 298 773,41 грн. (в т.ч. ПДВ 49 795,57 грн.) в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач після направлення засобами електронного зв'язку податкових накладних за №1 і №3 від 04.12.2017, виписаних на адресу свого контрагента-покупця ТОВ «Будівельна компанія «ВН-Граніт», для реєстрації таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - ЄРПН), отримав квитанції від 29.12.2017 про зупинення реєстрації податкової накладної. Згідно змісту зазначених квитанцій реєстрація податкових накладних ТОВ «Рельєф ЛТД» була зупинена ДФС України з тієї причини, що податкова накладна нібито відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Позивач вважаючи необґрунтованим наведений висновок контролюючого органу щодо наявності ризиків достатніх для відмови в реєстрації зазначених податкових накладних в Реєстрі у зв'язку з невідповідністю обсягів постачання обсягам придбання по товарах, згідно УКТ ЗЕД: 41.00, у встановленому законом порядку подав до ДФС України відповідні детальні письмові пояснення щодо суті господарських операцій та копії документів на їх підтвердження. Проте такі пояснення та документи безпідставно не були враховані Комісією ДФС України при прийнятті рішень з питання наявності підстав для реєстрації податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 відкрито провадження у справі №826/10549/18 за вказаним позовом ТОВ «Рельєф ЛТД» та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копія цієї ухвали суду від 30.07.2018 разом з матеріалами позовної заяви були отримані уповноваженим представником ДФС України Галицькою Д.І. наручно 06.08.2018 в приміщенні суду, про що свідчить розписка останньої на звороті такої ухвали суду. Також наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №970 свідчить про те, що 07.08.2018 копія ухвали суду від 30.07.2018, копія позовної заяви з додатками були отримані уповноваженою особою відповідача 2.

Проте у встановлений судом строк відповідачі своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористались та жодні відзиви на позовні заяву і додаткові документи до суду не подали.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за наявними у ній матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У листопаді 2017 року між ТОВ «Рельєф ЛТД» (як підрядником) і ТОВ «Будівельна компанія «ВН-Граніт» (як замовником) були укладені договори підряду, а саме:

- договір будівельного підряду №021117 від 02.11.2017, відповідно до якого ТОВ «Рельєф ЛТД» зобов'язується у встановлений договором строк виконати на свій ризик за завданням замовника ремонтно-будівельні роботи на об'єкті: магазин «O'STIN», розташований за адресою: багатофункціональний торгово-побутово-розважальний комплекс «Кінг Кросс Леополіс», Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, вул. Стрийська, 30, а замовник зобов'язується прийняти такі роботи і сплатити обумовлену цим договором ціну. Підрядник зобов'язується виконати всі роботи зі своїх матеріалів, своїми силами і за рахунок коштів замовника. Власником результату виконаних робіт є замовник. Передача підрядником виконаних робіт за даним договором та їх прийняття замовником здійснюється шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі, складеного на підставі обсягу виконаних робіт за цим договором та видаткових накладних на обладнання;

- договору підряду №061117 від 06.11.2017, відповідно до якого замовник доручає, а підрядник, на свій власний ризик, відповідно до умов цього договору, виконує ремонтні та опоряджувальні роботи на об'єкті: магазин Adidas, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 3-А (ТРЦ «Аладдін»). Сума договору включає в себе вартість матеріалів, робіт, визначається на основі кошторису, що є невід'ємною частиною договору, і на момент підписання цього договору складає 227 831,31 грн. (з урахуванням ПДВ 37 971,88 грн.). Приймання-передача закінчених робіт здійснюється на підставі акта приймання виконаних робіт.

04.12.2017 ТОВ «Рельєф ЛТД» і ТОВ «Будівельна компанія «ВН-Граніт» склали та підписали акт здачі-приймання робіт (надання послуг) за №061117 від 04.12.2017 про те, що підрядником (позивачем) були виконані роботи за договором підряду №061117 від 06.11.2017 за наведеним переліком, всього на загальну суму 227 831,31 грн. (в т.ч. ПДВ - 37 971,89 грн.).

12.03.2018 зазначені сторони склали та підписали акт приймання виконаних будівельних робіт за №1 (форми №КБ-2в) про те, що підрядником (позивачем) були виконані роботи за договором будівельного підряду №021117 від 02.11.2017 за наведеним переліком, всього на загальну суму 298 773,41 грн. (в т.ч. ПДВ - 49 795,57 грн.).

Крім того, на виконання умов вказаних договорів підряду ТОВ «Будівельна компанія «ВН-Граніт» перерахувало на користь ТОВ «Рельєф ЛТД» безготівкові кошти в якості оплати за будівельно-монтажні роботи, а саме: у сумах 227 831,31 грн. - за договором №061117 від 06.11.2017 згідно платіжних доручень №1215 від 04.12.2017 і №1259 від 20.12.2017, 298 773,41 грн. - за договором №021117 від 02.11.2017 згідно платіжного доручення №1217 від 04.12.2017.

04.12.2017 ТОВ «Рельєф ЛТД» виписало на адресу покупця (ТОВ «Будівельна компанія «ВН-Граніт») наступні податкові накладні:

- №1 від 04.12.2017 на суму 227 831,31 грн. (в т.ч. ПДВ 37 971,88 грн.) з номенклатурою послуг: «ремонтні та опоряджувальні роботи на об'єкті: «Магазин Adidas, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 3-А (ТРЦ «Аладдін»)», код згідно з ДКПП (Державний класифікатор продукції та послуг) - 41.00 «Будівлі та будування будівель», значення коду товару згідно з УКТ ЗЕД - не заповнено;

- №3 від 04.12.2017 на суму 298 773,41 грн. (в т.ч. ПДВ 49 795,57 грн.) з номенклатурою послуг: «ремонтно-будівельні роботи, об'єкт: магазин «O'STIN», розташований за адресою: багатофункціональний торгово-побутово-розважальний комплекс «Кінг Кросс Леополіс», Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, вул. Стрийська, 30», код згідно з ДКПП (Державний класифікатор продукції та послуг) - 41.00 «Будівлі та будування будівель», значення коду товару згідно з УКТ ЗЕД - не заповнено.

За наслідками надіслання зазначених податкових накладних до ДФС України засобами електронного зв'язку з метою здійснення реєстрації таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Реєстр), 29.12.2017 ТОВ «Рельєф ЛТД» отримало аналогічні за змістом електронні квитанції про те, що: документ прийнято, проте реєстрацію такого зупинено. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних №1 і №3 від 04.12.2017 відповідачем зазначено наступну: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 41.00». Одночасно платнику було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

У січні 2018 року ТОВ «Рельєф ЛТД» направило до ДФС України електронні повідомлення за №1 і №2 від 09.01.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК реєстрацію якої/го зупинено, разом з поясненнями. Зокрема, позивач навів пояснення наступного змісту: «ТОВ «РЕЛЬЕФ ЛТД» (, ІПН 30) працює з 23.07.2012 в сфері будівництва, працює згідно ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України №11-Л від 15.03.2017, реєстраційний запис №. В штаті підприємства працює 3 працівники та 3 за цивільно-правовою угодою. Послуги з ведення бухгалтерського обліку виконує ФОП ОСОБА_1 згідно договору № 13/01/29 від 29.01.2013. ТОВ «РЕЛЬЕФ ЛТД» та ТОВ «БК «ВН-Граніт» (код за , ІПН 74) 06.11.2017 уклали договір підряду №061117 на проведення ремонтних та опоряджувальних робіт на об'єкті: «Магазин adidas, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 3-А, (ТРЦ «Аладдін»)». У цьому договорі ТОВ «БК «ВН- Граніт» виступив замовником, а ТОВ «РЕЛЬЕФ ЛТД» підрядником. Згідно договору роботи виконуються з 09.11.2017 по 04.12.2017. Після закінчення робіт був підписаний акт здачі-приймання робіт №061117 від 04.12.2017. Згідно абз. «а» п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України була виписана податкова накладна №1 від 04.12.2017 на суму підписаного акту, а саме - на суму 227 831,31 грн. Будівельні роботи (ремонтні, опоряджувальні, оздоблювальні, монтажні, інші) ТОВ «РЕЛЬЕФ ЛТД» проводить на об'єктах замовника». А стосовно податкової накладної №3 від 04.12.2017 були надані наданні пояснення щодо того, що: «ТОВ «РЕЛЬЕФ ЛТД» та ТОВ «БК «ВН- Граніт» (, ІПН 74) 02.11.2017 уклали договір підряду №021117 на проведення ремонтно-будівельних робітна об'єкті: «Магазин «O'STIN», розташований за адресою: багатофункціональний торгово-побутово-розважальний комплекс «Кінг Кросс Леополіс», Львівська обл., Пустомитівський p., с. Сокільники, вул. Стрийська, 30». У цьому договорі ТОВ «БК «ВН- Граніт» виступив замовником, а ТОВ «РЕЛЬЕФ ЛТД» підрядником. Згідно договору роботи виконуються протягом 60 календарних днів від дати отримання авансового платежу. Від замовника 04.12.2017 надійшов авансовий платіж в сумі 298 773,41 грн. згідно платіжного доручення №1217 від 04.12.2017. Згідно абз. «а» п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України була виписана податкова накладна №3 від 04.12.2017 на суму отриманого авансу».

Як стверджує позивач разом із цими повідомленнями від 09.01.2018 контролюючому органу також були надіслані первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, в т.ч.: договору будівельного підряду №021117 від 02.11.2017, договору підряду №061117 від 06.11.2017, акта приймання виконаних будівельних робіт №061117 від 04.12.2017, договірної ціни на виконання робіт від 06.11.2017, платіжних доручень та ін.

12.01.2018 комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення №556437/38307605 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстави для прийняття такого рішення зазначено наступне: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної».

16.01.2018 комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла аналогічне рішення за №559277/38307605 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 04.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстави для прийняття такого рішення так само визначено про: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної».

Не погоджуючись із законністю таких рішень Комісії ДФС України, 19.01.2018 та 25.01.2018 платник (позивач) подав на адресу комісії ДФС України з питань розгляду скарг скарги на рішення від 12.01.2018 №556437/38307605 та від 16.01.2018 №559277/38307605.

В тексті листа ДФС України від 23.05.2018 №7479/х/99-99-11-04-14, наданого у відповідь на адвокатський запит представника ТОВ «Рельєф ЛТД», відповідач 1 про результати розгляду скарг платника не повідомив.

Вважаючи такі дії та рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

За змістом норм пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами п. 74.2 ст. 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п. 74.3 ст. 74 ПК України).

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Критерії) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік) затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/0621.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 6 Критеріїв (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих ПН/РК, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у ПН/РК, зареєстрованих з 1 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті, розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1 пункту 6 Критеріїв та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням ПН/РК, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої ПН/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що ПН/РК відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої НП/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

При цьому, затверджений Вичерпний перелік містить окремі переліки документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, для кожного підпункту пункту 6 Критеріїв.

Згідно з п. 2 Вичерпного переліку письмові пояснення та копії документів, зазначені у ньому, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29.12.2010 №1246 (далі по тексту - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Проаналізувавши зміст наявних у матеріалах справи копій роздруківок електронних квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, датованих 29.12.2017 суд встановив, що контролюючий орган сформував висновок про відповідність податкових накладних позивача критеріям, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567.

Тобто, в даному випадку фіскальним органом у квитанціях від 29.12.2017 зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв №567. Між тим, пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію. У свою чергу визначення фіскальним органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, що наведена в тексті його постанови від 04.12.2018 у справі №821/1173/17, ухвалах від 28.02.2019 у справі №803/920/18, від 01.02.2019 у справі №810/3938/18 щодо відмови у відкритті касаційного провадження. Зокрема, під час перегляду в касаційному порядку аналогічної категорії адміністративної справи Верховний Суд зазначив наступне: можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у розглядуваних квитанціях від 29.12.2017 фіскальним органом, в порушення пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (а саме: п. 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (а саме: п. 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Крім того надаючи оцінку змісту наведеного у квитанціях критерію, а саме: «виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 41.00»), суд зазначає, що: по-перше, таке формулювання не відповідає жодному критерію визначеному в п. 6 Критеріїв №567, а по-друге, не відповідає змісту перевіряємих податкових накладних, що взагалі не містять інформації про господарські операції з продажу товарів.

Відповідно до пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» від 29.03.2017 №190 (що діяла до 22.03.2018) встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З контексту наведених вище норм права можна дійти висновку, що рішення Комісії ДФС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Проте, як видно з текстів оспорюваних у межах даної справи рішень від 12.01.2018 №556437/38307605 та від 16.01.2018 №559277/38307605, останні не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією ДФС України рішень про відмову в реєстрації податкових накладних. А саме, в цих рішеннях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Як наслідок такі рішення відповідача 2 не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу вплинуло на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків (позивачем) з виконання юридичного волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Як свідчать наявні у справі матеріали, позивачем в першій половині січня 2018 року були надані фіскальному органу вичерпні пояснення щодо суті та специфіки вчинених господарських операцій, згідно яких були виписані зупинені податкові накладні №1 і №3 від 04.12.2017, а також копії підтверджуючих первинних документів по операціях з виконання підрядних робіт у будівельній сфері.

В ході розгляду справи в суді відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не спростували жодними документальними доказами твердження позивача про те, що ним на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом (ТОВ «Будівельна компанія «ВН-Граніт»), були направлені до контролюючого органу пояснення та документи, достатні для прийняття позитивних рішень про реєстрацію податкових накладних.

Таким чином, з огляду на наявність у матеріалах справи передбачених чинним законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, достовірність яких не була спростована відповідачами та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, а також з урахуванням вище наведених висновків суду, суд вважає, що Комісія ДФС України не мала правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №1 від 04.12.2017 та №3 від 04.12.2017. У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що рішення Комісії ДФС України від 12.01.2018 №556437/38307605 та від 16.01.2018 №559277/38307605 про відмову в реєстрації податкової накладної є протиправними.

При цьому, в ході судового розгляду даної справи жодна із сторін не надала суду документальних доказів скасування таких рішень Комісії ДФС України у досудовому порядку, а тому суд приходить до висновку щодо їх чинності.

В силу норм ч. 1 і 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Зокрема, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом встановлено, що права та інтереси позивача були порушенні в результаті прийняття комісією ДФС України рішення від 12.01.2018 №556437/38307605 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 04.12.2017 та рішення №3 від 04.12.2017, то суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог в частині визнання протиправними і скасування таких рішень відповідача 2.

Щодо правомірності заявлених ТОВ «Рельєф ЛТД» позовних вимог про зобов'язання ДФС України здійснити реєстрацію податкових накладних №1 від 04.12.2017 та №3 від 04.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені вище критерії відповідачем 2 при прийнятті оспорюваних рішень від 12.01.2018 №556437/38307605 і від 16.01.2018 №559277/38307605 дотримані не були, що тягне за собою необхідність зобов'язання вчинити дії з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача.

Положеннями п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку №1246).

За таких обставин, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог позивача, шляхом зобов'язання відповідача 1 зареєструвати зазначені вище податкові накладні датою їх отримання ДФС України (а саме - 29.12.2017), що, водночас, з урахуванням наведеного, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а є способом відновлення порушеного права позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявним у матеріалах справи платіжними дорученнями від 03.07.2018 №657 і №658 підтверджено, що ТОВ «Рельєф ЛТД» під час звернення до суду з вказаними позовом сплатило судовий збір у розмірі 3 524 грн. Відтак, суд вказує про присудження судових витрат у вказаній сумі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рельєф ЛТД» (, адреса: 02090, м. Київ, вул. Алма-Атинська, 2/1) до Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) та Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №556437/38307605 від 12.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №559277/38307605 від 16.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 04.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні №1 від 04.12.2017 та №3 від 04.12.2017, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Рельєф ЛТД» (), в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх отримання, а саме - 29.12.2017.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Рельєф ЛТД» (, адреса: 02090, м. Київ, вул. Алма-Атинська, 2/1) документально підтверджені судові витрати у розмірі 3 524 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04655, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок