Справа № 389/789/19
Суддя: Ябчик Н. М.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН №389/789/19
Провадження №2-а/389/25/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Ябчик Н.М.

при секретарі Данильчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам'янка за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Знам'янського ВП ГУНП Моісеєнка Василя Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП Знам'янського ВП ГУНП Моісеєнка Василя Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушенняу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДПО18 №124466 від 07.03.2019 за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 у позові зазначив, що 07.03.2019 року о 10.25 годині, керував автомобілем марки «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. В.Голого в м. Знам'янка Кіровоградської області та був зупинений працівником поліції який вказав на те, що він порушив правила дорожнього руху, а саме, здійснив зупинку автомобіля у недозволеному місці та не виконав вимоги дорожнього знаку «Стоянку, зупинку заборонено». На що він пояснив поліцейському, що здійснив зупинку в даному місці з додержанням правил дорожнього руху, ввімкнувши аварійну світлову сигналізацію, згідно з п.9.9а ПДР, оскільки його зупинка була вимушеною і пов'язана з поганим самопочуттям пасажира, який перебував в його автомобілі. Крім того, оскільки згідно з ПДР України дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» та 3.35 «Стоянку заборонено», це два різних дорожніх знаки, в зв'язку з чим намагався з'ясувати у поліцейського, вимогу якого саме дорожнього знаку ним порушено, однак незважаючи на його заперечення щодо даного порушення, відповідачем стосовно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДПО18 №122466 від 07.03.2019 за ч.1 ст.122 КУпАП у зв'язку з тим, що він здійснив зупинку, стоянку транспортного засобу в забороненому місці, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України. Вважає дану постанову незаконною, прийнятою без дослідження всіх обставин у справі та без урахування його пояснень. З огляду на наведене, позивач вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду від 13.03.2019 року, вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін про дату, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, з наданням відповідачу строку на подання відзиву на позов та всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву та доказів на спростування позовних вимог не надав.

Згідно з ч.3 ст.205 КАС України, у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.2019 року о 10.25 годині поліцейським СРПП Знам'янського ВП ГУНП Моісеєнком В.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДОП18 №124466, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що позивач 07.03.2019 року о 10.25 годині, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу в забороненому місці, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України.

Позивач не погоджується з винесеною щодо нього постановою та вказує, що жодного належного підтвердження допущення ним порушення вимог Правил дорожнього руху відповідачем у постанові не наведено. Вважає, що постанова складалася інспектором без врахування його зауважень та пояснень, не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту, процедури складення та розгляду, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно зі ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У свою чергу, диспозиція ч.1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (стаття 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно з п.4 розділу 1 вказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу 3 вказаної Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні даного спору, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, у разі наявності заперечень щодо адміністративного позову, суб'єкт владних повноважень повинен, шляхом надання належних та допустимих доказів, довести правомірність своїх дій чи рішень.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В графі «суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи» постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №122466, зазначено, що водій не виконав вимоги дорожнього знаку «Стоянку, зупинку заборонено» без посилання на номери дорожніх знаків».

Однак, згідно з ПДР України стоянка транспортного засобу та його зупинка в забороненому місці, це окремі правопорушення.

Згідно з вимогами дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно з вимогами дорожнього знаку 3.35 «Стоянку заборонено» забороняється стоянка усіх транспортних засобів.

Однак, жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач здійснив зупинку та стоянку в зоні дії знаку 3.34, 3.35, у зв'язку із чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем суду не надано, як і не надано будь-яких інших доказів на підтвердження своїх заперечень.

Водночас, встановлені судом обставини, які підтверджуються матеріалами справи, свідчать про відсутність порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а відтак і відсутність складу адміністративного правопорушення та підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 13.03.2019 року відповідачу у строк до 02.04.2019 року запропоновано подати суду відзив на позов та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. Оскільки відповідач у наданий судом строк не надіслав відзив на позов, тому, у відповідності до ч.4 ст.159 КАС України, це кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд вважає, що постанова поліцейського СРПП Знамоліцейського СРПП Знам'янського ВП ГУНП Моісеєнка В.В.у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №122466 від 27.03.2019 року підлягає скасуванню. Крім того, з урахуванням вимог ст. 9 КАС України, суд вважає, за необхідне вийти за межі вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав позивача, тобто закрити справу про адміністративне правопорушення. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку із задоволенням позову, враховуючи, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільнена від сплати судового збору, у відповідності до ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.247, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст.72, 77, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №124466 від 07.03.2019 року, винесену поліцейським СРПП Знам'янського ВП ГУНП Моісеєнком В.В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач - поліцейський СРПП Знам'янського ВП ГУНП Моісеєнко Василь Васильович, місцезнаходження: Знам'янський ВП ГУНП в Кіровоградській області: 27406, Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Київська, 25.

Суддя Знам'янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області Ябчик Н.М.