Справа № 274/3292/18
Суддя: Вдовиченко Т. М.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 274/3292/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судових засідань - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП Житомирської області ДПП капрала поліції Шеремета Олександра Володимировича, Управління патрульної поліції в м. Житомирі про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху , -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом до поліцейського роти № 3 батальйону УПП Житомирської області ДПП капрала поліції Шеремета О.В., Управління патрульної поліції в м. Житомирі про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху серії ВР № 114273 від 19.06.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ст.ст. 122 ч. 2, 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.07.2018 року даний позов було прийнято до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою поліцейського роти № 3 батальйону УПП Житомирської області ДПП капрала поліції Шеремета О.В. серії ВР № 114273 від 19.06.2018 року його було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122 ч.2, 36 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, позивач 19.06.2018 року о 11 год. 05 хв. на 205 км автодороги М 21 Житомир-Виступовичі- М.Подільський керуючи транспортним засобом "TEMSAL B-26" д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч (розворот), в той час коли права крайня смуга була зайнята, під час зупинки на вимогу працівника поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 11.5, п.п.9.9. "б" ПДР України.

Згідно даної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зазначає, що поліцейським було порушено процедуру розгляду справи, враховуючи те, що він категорично не погодився з доводами інспектора, останній не вжив заходів для всебічного і повного розгляду справи, не склав протокол про адміністративне правопорушення, фіксацію правопорушення не біло оформлено належним чином. Винесена відповідачем постанова не містить відомостей про технічний засіб відеофіксації правопорушення. Винним себе не визнає, при цьому зазначає, що Правил дорожнього руху він не порушував, інспектором при складанні даної постанови недотримано вимог Конституції України та КУпАП, постанова винесена з порушеннями норм законодавства, є необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи. Таким чином, відповідачем помилково його притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що є прямим порушенням принципу законності. Зазначає, що будь-яких доказів його вини відповідачем не надано.

Позивач в судове засідання не з'явився, спрямував до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, скерував до суду відеозапис події та відзив на позовну заяву, згідно якого вбачається, що проти позову заперечує в повному обсязі. Зазначає, що доводи адміністративного позову обґрунтовані виключно на формальні обставини, які не підтвердженні позивачем жодним належним доказом. Інспектором патрульної поліції винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП. Пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв'язку з притягненням до адміністративної відповідальності, однак не вказують на неправомірність дій працівника поліції.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, які просять вважати вичерпними, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З долученої до справи копії постанови інспектора поліцейського роти № 3 батальйону УПП Житомирської області ДПП капрала поліції Шеремета О.В. серії ВР № 114273 від 19.06.2018 року вбачається, що позивача ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122 ч.2, 36 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, позивач 19.06.2018 року о 11 год. 05 хв. на 205 км автодороги М 21 Житомир-Виступовичі- М.Подільський керуючи транспортним засобом "TEMSAL B-26" д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч (розворот), в той час коли права крайня смуга була зайнята, під час зупинки на вимогу працівника поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 11.5, п.п.9.9. "б" ПДР України.

З оглянутого в судовому засіданні відеоматеріалу, наданого з відео реєстратора патрульної поліції, не вбачається що позивач керуючи транспортним засобом "TEMSAL B-26" д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч (розворот), в той час коли права крайня смуга була зайнята або здійснив будь-яке інше порушення Правил дорожнього руху України, оскільки відеозапис фіксує подію вже після зупинення транспортного засобу, тому встановити дійсну причину автомобіля суд не має можливості. Однак з наданого відеозапису вбачається, що позивач категорично не погоджується з доводами поліцейського, що він здійснив порушення ПДР та бажає надати свої пояснення, в чому йому було відмовлено працівниками поліції.

Згідно з ч. 3 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 6 листопада 2015 року № 1376 якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3КУпАП.

Оскаржувана постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

Маючи, перед прийняттям оскаржуваної постанови заперечення позивача щодо обставин спірного правопорушення, суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, скласти протокол про адміністративне правопорушення, зібрати докази, які б підтверджували порушення правил дорожнього руху та спростовували свідчення позивача, але такі докази представником відповідача суду не представлено. За таких обставин суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення.

У відповідності до вимог п. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, всупереч вищевказаним вимогам, представником відповідача не представлено до суду достатніх та належних доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 241, 243-246, 257-263, 286, 293 КАС України, ст.ст. 9, 10, 11, 14-1, 122, 251 КУпАП суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП Житомирської області ДПП капрала поліції Шеремета Олександра Володимировича, Управління патрульної поліції в м. Житомирі про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 114273 від 19.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122, ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Т.М. Вдовиченко