Справа № 703/811/18
Суддя: Опалинська О. П.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/811/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Сміла адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону 1-го полку в м. Києві ДПП України старшого лейтенанта поліції Здоровиця Марини Миколаївни про оскарження дій посадової особи суб'єкта владних повноважень в зв'язку з накладенням адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону 1-го полку в м. Києві ДПП України старшого лейтенанта поліції Здоровиця М.М. про оскарження дій посадової особи суб'єкта владних повноважень в зв'язку з накладенням адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову серії ВР №212851 від 23 березня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою інспектора патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону 1-го полку в м. Києві ДПП України старшого лейтенанта поліції Здоровиця М.М. від 23 березня 2018 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 гривень за те, що він 23 березня 2018 року о 13 годині 50 хвилин на автодорозі МО-5 Київ - Одеса 73 км., керуючи автомобілем «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» здійснив обгін автомобіля та виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги чим порушив вимогу дорожнього знаку та правила обгону. Вважає, що вказана постанова не відповідає вимогам закону оскільки обгін він здійснив відповідно до вимог ПДР України. Відтак просив скасувати вищевказану постанову оскільки така винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач, в судове засідання не з'явилася, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися в судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не зявилися, потреба у заслуховуванні свідків та експертів відсутня, відтак суд приходить до висновку про можливість судового розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою інспектора патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону 1-го полку в м. Києві ДПП України старшого лейтенанта поліції Здоровиця М.М. від 23 березня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.5).

Відповідно до фабули вищевказаної постанови, ОСОБА_1 23 березня 2018 року о 13 годині 50 хвилин на автодорозі МО-5 Київ - Одеса 73 км., керуючи автомобілем «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» здійснив обгін автомобіля та виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги чим порушив вимогу дорожнього знаку та правила обгону, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідальність за вказаною частиною статті настає, зокрема, за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою від 23 березня 2018 року позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за те, що він не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» здійснив обгін автомобіля та виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги чим порушив вимогу дорожнього знаку та правила обгону.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, в мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №212851 від 23 березня 2018 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, в тому числі відсутні письмові пояснення водія транспортного засобу про обставини вчинення правопорушення.

Таким чином відсутність об'єктивних, достовірних та допустимих доказів, які не зазначені в оскаржуваній постанові, не спростовують пояснення позивача та будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на його користь, відтак, наявність в матеріалах справи лише постанови не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надані суду достатні та переконливі докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку щодо неправомірності дій відповідача під час складання оскаржуваної постанови та про необхідність скасування такої.

Відповідно до ст. 288 КУпАП та постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 23 січня 2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір. Відтак судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

Враховуючи, що у відповідності до п. 2 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.9, ч.2 ст.122, ст.ст. 222, 245, 247,251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72, 76, 77, 162, 205, 229, 241-246, 255, 257, 262, 263, 286 КАС України, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону 1-го полку в м. Києві ДПП України старшого лейтенанта поліції Здоровиця Марини Миколаївни про оскарження дій посадової особи суб'єкта владних повноважень в зв'язку з накладенням адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ВР №212851 від 23 березня 2018 року, винесену інспектором патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону 1-го полку в м. Києві ДПП України старшого лейтенанта поліції Здоровиця Мариною Миколаївною про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги Шостого апеляційного адміністративного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач : ОСОБА_1, житель АДРЕСА_1.

Відповідач: інспектор патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону 1-го полку в м. Києві ДПП України старший лейтенант поліції Здоровиця Марина Миколаївна адреса: вул. Народного Ополчення, 9, м. Київ.

Головуючий О.П.Опалинська