Справа № 453/1392/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/3119/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2019 року у справі № 453/1392/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції - Микитин В.Я.,

час ухвалення рішення - 18.02.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Сколе,

дата складання повного тексту рішення - 19.02.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 20.11.2018 року, з пропуском строку, визначного ч. 2 ст. 286 КАС України, звернувся у суд із адміністративною позовною заявою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову № ЛВ2040/456/АВ/П/ПТ/ПС, винесену відносно нього 30.10.2018 року головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області Нагірняк Г.М. у справі про адміністративне правопорушення, котрою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн., а провадження у справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності винесене уповноваженою посадовою особою відповідача на підставі акта інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЛВ2040/456/АВ-ЛВ647П456 від 05.10.2018 року та протоколу про адміністративне правопорушення № ЛВ2040/456/АВ/П/ПТ від 23.10.2018 року, котрі були складені внаслідок невиконання ним як керівником Сколівського військового лісгоспу припису про усунення виявлених порушень № ЛВ647/456/АВ/П від 03.07.2018 року. Позивач вказує на неодержання ним у встановленому порядку зазначеного припису про усунення порушень трудового законодавства, яким керівника підприємства зобов'язано виконати дев'ять пунктів у визначений строк, оскільки станом на дату його складення відповідачем не працював на займаній посаді. Зазначає, що навіть у випадку передачі йому такого припису про усунення порушень трудового законодавства після приступлення до виконання обов'язків начальника Сколівського військового лісгоспу з 12.09.2018 року, вказаний припис не стосувався його як посадової особи, котра допустила такі порушення, однак, якщо б йому було відомо про наявність такого припису, то він вжив би заходів для його виконання. Натомість, про згаданий припис і про невиконання позивачу стало відомо лише 05.10.2018 року, під час інспекційного відвідування перевіряючими Сколівського військового лісгоспу для перевірки його виконання. Відтак, на переконання позивача, враховуючи відсутність зазначеного припису на ввіреному йому підприємстві, йому як керівнику у провину не може ставитись невиконання окремих пунктів цього припису, у зв'язку з чим він не є суб'єктом такого правопорушення, як і відсутній умисел у його діях, що, у свою чергу, виключає суб'єктивну сторону такого правопорушення. Ще посилається на порушення відповідачем процедури розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення, а також несвоєчасність його повідомлення про дату, час та місце такого розгляду справи, як і на розгляд справи у цілому не утому місці, про яке зазначено в оскаржуваній постанові. З огляду на вказане, з посиланням на положення ст. 19 Конституції України та норми ст. ст. 33, 245, 247, 280 КУпАП, як і на порушення своїх прав, визначених ст. 268 КУпАП, стверджує про винесення відповідачем оскаржуваного рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправно, з грубим порушенням діючого законодавства. Відтак, він був змушений звертатися за захистом своїх порушених прав внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності до суду із даним позовом.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2019 року позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновкам, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що за результатами проведення інспекційного відвідування було складено акт, яким зафіксовано факт невиконання вимог припису.

З 12.09.2018 року на позивача покладено тимчасове виконання обов'язків начальника Сколівського військового лісгоспу, а тому він повинен був прийняти всі справи, у тому числі бути оповіщеним про наявність припису.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що оскільки позивач, котрий приступив до виконання обов'язків начальника Сколівського військового лісгоспу лише 12.09.2018 року, тобто через понад півтора місяці після закінчення вищенаведених строків усунення виявлених на зазначеному підприємстві порушень законодавства про працю, не може нести відповідальність за невиконання припису № ЛВ647/456/АВ/П від 03.07.2018 року у період, відведений відповідачем для його виконання.

Апелянт зазначає, що зазначення у приписі строку для усунення виявлених порушень здійснюється для того, щоб суб'єкт господарювання та його посадові особи мали можливість уникнути відповідальності за порушення норм трудового законодавства у разі усунення ними виявлених порушень на виконання вимог припису.

Апелянт вважає, що позивач повинен був забезпечити виконання припису, оскільки на момент здійснення інспекційного відвідування, предметом якого був контроль виконання вимог припису, саме він був т.в.о. начальника Сколівського військового лісгоспу.

Просить скасувати рішення Сколівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що строки усунення порушень, зазначених у приписі № ЛВ647/456/АВ/П від 03.07.2018 року навпроти кожного з дев'яти пунктів виявлених порушень трудового законодавства, а саме - до 23.07.2018 року включно.

Відтак, на переконання суду першої інстанції, позивач, котрий приступив до виконання обов'язків начальника Сколівського військового лісгоспу лише 12.09.2018 року, тобто через понад півтора місяці після закінчення вищенаведених строків усунення виявлених на зазначеному підприємстві порушень законодавства про працю, не може нести відповідальність за невиконання припису № ЛВ647/456/АВ/П від 03.07.2018 року у період, відведений відповідачем для його виконання.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що відповідно до направлення для проведення інспекційного відвідування, наданого першим заступником ГУ Держпраці у Львівській області О. Грицак 27.06.2018 року (а. с. 37) на підставі наказу ГУ Держпраці у Львівській області від 27.06.2018 року № 1489-П, інспектора праці Нагірняк Г.М. направлено для проведення інспекційного відвідування щодо перевірки дотримання вимог законодавства про працю у частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці у Сколівський військовий лісгосп ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» у м. Сколе Львівської області, вул. Героїв Маківки, буд. 28, - із строком дії такого направлення до 03.07.2018 року.

03.07.2018 року, інспектором праці Нагірняк Г.М. на місці проведення перевірки складено припис № ЛВ647/456/АВ/П про усунення виявлених порушень (а. с. 38-42), яким відповідно до п. 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року за № 295 заступника начальника з постачання та збуту - т. в. о. начальника Сколівського військового лісгоспу Комарницького М.Д. зобов'язано усунути ряд порушень (всього - 9 пунктів) у термін - до 23.07.2018 року. Примірник припису заступнику начальника з постачання та збуту - т. в. о. начальника Сколівського військового лісгоспу Комарницькому М.Д. вручено у цей-же день, на місці, про що міститься підпис останнього про одержання.

Згідно наказу т. в. о. директора ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» В.С. Рибачука від 11.09.2018 року за № 200-к «Про тимчасове виконання обов'язків» (а. с. 6), тимчасове виконання обов'язків начальника Сколівського військового лісгоспу з 12.09.2018 року покладено на позивача як заступника начальника зазначеного підприємства.

Таким чином, починаючи з 12.09.2018 року саме на позивача покладено виконання усіх функціональних обов'язків, передбачених посадовою інструкцією для начальника Сколівського військового лісгоспу.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегією суддів встановлено, що направлення для проведення інспекційного відвідування у Сколівському військовому лісгоспі ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» з метою контролю виконання вимог припису № ЛВ647/456/АВ/П від 03.07.2018 року було наданого начальником ГУ Держпраці у Львівській області О. Вільховою лише 01.10.2018 року за № 2107 (а. с. 44) на підставі наказу ГУ Держпраці у Львівській області від 01.10.2018 року № 2298-П. За результатами такого інспекційного відвідування під час виконання уже безпосередньо позивачем обов'язків начальника Сколівського військового лісгоспу, складено відповідний акт № ЛВ2030/456/АВ-ЛВ647П456 від 05.10.2018 року (а. с. 45-67), у котрому зазначається про неусунення ним упродовж 03.07.2018 року-23.07.2018 року окремих порушень законодавства про працю, а також те, що позивач брав участь у проведенні заходу, однак від підпису на такому та від одержання його примірника відмовився. Після цього, 23.10.2018 року інспектором праці ГУ Держпраці у Львівській області Нагірняк Г.М. за місцем праці (не на місці проведення перевірки) складено протокол про адміністративне правопорушення № ЛВ2040/456/АВ/П/ПТ про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП (а. с. 13-15), у котрому також зазначається, що позивач від надання пояснень по суті правопорушення, як і від отримання примірника цього протоколу відмовився, у зв'язку з чим примірник такого протоколу було скеровано позивачу рекомендованим листом з описом вкладення (а. с. 11-12). У супровідному листі позивача одночасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 188-6 КУпАП - 30.10.2018 року об 15.30 год. у м. Львів у приміщенні ГУ Держпраці у Львівській області за відповідною адресою.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 188-6 КУпАП відбувся 30.10.2018 року у визначений час, однак не у визначеному місці, так як місцем винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення значиться м. Сколе замість м. Львів, а за результатами такого розгляду головним державним інспектором ГУ Держпраці у Львівській області Нагірняк Г.М. винесено постанову № ЛВ2040/456/АВ/П/ПТ/ПС у справі про адміністративне правопорушення (а. с. 8-10), котрою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.. Позивач не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Копію вказаної вище постанови позивач одержав поштою 12.11.2018 року (а. с. 21-22).

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з'ясовуючи при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача обставини, які мають значення для правильного її вирішення і накладення адміністративного стягнення, відповідач не врахував такі при винесенні оскаржуваної постанови, оскільки, як уже йшлося вище, позивач, приступивши до виконання обов'язків начальника Сколівського військового лісгоспу з 12.09.2018 року, не міг виконати вимог припису № ЛВ647/456/АВ/П від 03.07.2018 року упродовж встановленого строку для його виконання, тобто з 03.07.2018 року по 23.07.2018 року. Відтак, позивач не може нести відповідальність за ст. 188-6 КУпАП, як і не може відповідати за дії відповідача, пов'язані з несвоєчасним виявленням адміністративного правопорушення, вчиненого посадовими особами підприємства до часу його прийняття на роботу.

Мотиви та доводи наведені у апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судом не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області - залишити без задоволення.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2019 року у справі № 453/1392/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 05.04.2019 року