Справа № 480/519/19
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2019 р. Справа № 480/519/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, в якій просить:
- визнати протиправними дії Міністерства оборони України при призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині визначення її у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня 2017 року, замість визначення у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року;
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, призначити ОСОБА_1 відповідно до статті 16, статті 16.2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року та провести її виплату (з урахуванням частково уже проведеної виплати у розмірі 240 000 гривень.).
Позивач вважає, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги проведена з порушенням діючого законодавства, а саме Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.
Позивач зауважує, після внесення постановою Кабінету Міністрів України № 855 від 15.11.2017 змін до підпункту 1 пункту 6 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення інвалідності III групи - у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, а не у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, як передбачала попередня редакція Порядку.
На переконання позивача, дія цих змін щодо збільшення розміру одноразової грошової допомоги поширюється на нього, оскільки на дату їх внесення, рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги уповноваженим органом ще не було прийнято.
За наведених обставин, позивач вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, а не в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, як визначено відповідачем у рішенні від 14.12.2018.
Ухвалою суду від 13.02.2019 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
18.03.2019 від відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день встановлення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Враховуючи, що III група інвалідності позивачу була встановлена з 21.04.2017, Міністерство оборони вважає, що для вирішення питання щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, може бути застосовано Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядок № 975 в редакції на час встановлення інвалідності відповідно до Довідки до акта огляду МСЕК від 21.04.2017.
Отже, на переконання відповідача, розмір одноразової грошової допомоги позивачу призначений та виплачений Міністерством оборони правомірно, в повному обсязі та у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2017 календарного року.
Також, у письмовому відзиві відповідач просив залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Сумський обласний військовий комісаріат.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 клопотання відповідача задоволено, залучено Сумський обласний військовий комісаріат до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
26.03.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що аргументи, наведені у відзиві Міністерства оборони доводів позовної заяви не спростовують.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в періоди з 26.08.2014 по 04.11.2014, з 08.12.2014 по 29.01.2015, з 15.04.2015 по 24.06.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2015 № 1452 (а.с. 15).
Як встановлено із довідки Військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2015, позивач 21.10.2014 під час виконання обов`язків військової служби в складі сил антитерористичної операції під час виконання завдань інженерного забезпечення в новому терміналі аеропорту м. Донецьк в результаті вибуху міни отримав мінно-вибухову травму (а.с. 16).
Внаслідок зазначеного поранення позивачу було встановлено 25% втрати працездатності, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 10.04.2015 серії 10 ААА № 121143 (а.с. 13) та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 21 315,00 грн., що вбачається із позову та не заперечувалось відповідачем у письмовому відзиві.
В подальшому, 21.04.2017 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок травми пов`язаної з захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 484938 (а.с. 14).
З метою отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, позивач звернувся до Охтирського об`єднаного міського військового комісаріату з відповідною заявою та надав документи для оформлення та призначення одноразової грошової допомоги.
Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 29.09.2017 № 102 позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги (а.с. 18).

Позивач оскаржив вищевказану відмову до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 по справі № 818/1873/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 16, статті 16.2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В іншій частині позовних вимог - відмовлено (а.с. 19-21, 22-27).

Як встановлено із Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14 грудня 2018 року № 125 (а.с. 29) на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 за справою № 818/760/18 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 Комісією прийнято таке рішення: призначити капітану в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якого 24.09.2015 звільнено з військової служби, одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням III групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія 12 ААА № 484938 від 24.04.2017), в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня 2017 року в сумі 240 000 (двісті сорок тисяч) грн. 00 коп. та здійснити виплату з урахуванням раніше виплаченої допомоги (21315 грн.) в сумі 218685 (Двісті вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Як встановлено із платіжного доручення від 22.12.2018 № 2486 та листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.12.2018 № 11/3078 (а.с. 28, 30) вищевказана сума одноразової грошової допомоги була виплачена позивачу.

15.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до Міністра оборони України із заявою, в якій просив повторно комісійно повернутися до розгляду питання про призначення ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги та переглянути рішення комісії від 14 грудня 2018 року (протокол № 125) та призначити йому одноразову грошову допомогу у розмірі, визначеному діючим законодавством України, а саме в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року та провести її виплату, з урахуванням уже проведених виплат (а.с. 32-33).

Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 0290/М-64/76 позивача повідомлено, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа № 1-7/99) до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Згідно з підпунктом б пункту 1 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції на дату встановлення інвалідності 21.04.2017) у разі встановлення військовослужбовцю (особі звільненій з військової служби) інвалідності III групи одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року (а.с. 34).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон, в редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 1 Закону передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 16 Закону встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно із підпунктом 6 пункту 2 статті 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Так, відповідно до частини третьої статті 16-3 Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2014 № 975 затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2014 № 975 установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно із пп. 1 п. 6 Порядку № 975 (в редакції станом на день встановлення позивачу інвалідності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно із п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

Згідно із пунктом 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Згідно із п. 15 Порядку № 975 рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

З аналізу вищенаведених норм законодавства суд дійшов висновку, що право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і це відповідає принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права, та, відповідно, не призводить до ситуації, за якої особа, якій встановлена інвалідність, у подальшому внаслідок внесення змін до законодавства не втратить таке право взагалі або їй буде зменшено розмір відповідної допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.11.2018 у справі № 750/5074/17 та у справі № 820/1835/18, від 12.02.2019 у справі № 816/1458/18.

Судом встановлено, що ІІІ група інвалідності встановлена ОСОБА_1 21.04.2017, в період, коли чинною була редакція постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2014 № 975, якою було передбачено одноразову грошову допомогу у разі встановлення інвалідності III групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Отже, призначивши позивачу одноразову грошову допомогу у разі встановлення інвалідності III групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

У зв`язку з цим суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій Міністерства оборони України при призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині визначення її у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня 2017 року, замість визначення у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року; зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, призначити ОСОБА_1 відповідно до статті 16, статті 16.2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року та провести її виплату (з урахуванням частково уже проведеної виплати у розмірі 240 000 гривень).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко