Справа № 0840/3364/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 березня 2019 року Справа № 0840/3364/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представників позивача: Віткалов Д.М.

Боєнко О.В.

представника відповідачів: Єременко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомленьня-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго" (далі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач 1), до Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач 2), в якому позивач (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог вх.№29351 від 19.09.2018) просить:

-визнати протиправними дії Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби по проведенню камеральної перевірки ПАТ "Донбасенерго" з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрів податкових накладних зареєстрованих у період з 28.12.2017 по 16.03.2018, які оформлені актом від 16.03.2018 №121/28-10-47-09/23343582.

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 03.08.2018 року № про зобов'язання сплатити штраф у сумі 1 192 861,19 грн.

Ухвалою суду від 22.08.2018 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 20.09.2018.

20.09.2018 зупинено провадження у справі до 13.12.2018.

13.12.2018 продовжено процесуальний строк для зупинення провадження у справі до 16.01.2019.

16.01.2019 продовжено процесуальний строк для зупинення провадження у справі до 19.02.2019.

19.02.2019 продовжено процесуальний строк для зупинення провадження у справі до 20.03.2019.

20.03.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у цей же день.

У судовому засіданні 20.03.2019, на підставі ст.243 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Акорд".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем 2 неправомірно проведено перевірку підприємства у зв'язку з тим, що з 01.01.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідно до положень якого установлено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб'єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення. Внаслідок неправомірного проведення перевірки відповідачем 1 було неправомірно прийнято податкове повідомлення-рішення, яке підлягає скасуванню. Крім того, вважає що оскаржуване рішення прийняте всупереч норм абз. 2 п. 56.9 ст.56 Податкового кодексу України та без врахування форс-мажорних обставин. Просить позов задовольнити.

Відповідачі позов не визнали, 19.09.2018 до суду надійшов відзив (вх. №29352), у якому зауважують, що не погоджуються з доводами адміністративного позову ПАТ "Донбасенерго", вважають їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1726-VIII, установлено, що заборона на проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання (в тому числі проведення перевірок органами ДФС України) поширюється також на суб'єктів господарювання, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції. Таким чином, норми цього пункту не поширюються на проведення камеральних перевірок. Відповідачем була проведена камеральна перевірка "ПАТ Донбасенерго" 16.03.2018 року на підставі п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України згідно якого предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних. Щодо строку розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення, вказує, що оскільки строк розгляду скарги було продовжено до 01.07.2018, а цей день припадав на неділю, рішення було прийнято та фактично направлено позивачу 02.07.2018. Щодо посилання позивача на сертифікат Торгово-промислової палати вважає, що вказаний сертифікат не встановлює інші терміни реєстрації податкових накладних ніж ті, що передбачені п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України. На підставі вищезазначеного, просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

ПАТ "Донбасенерго" () є юридичною особою, яка зареєстрована 04.04.1995, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підставі пп. 75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ПАТ "Донбасенерго" з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних ПАТ «Донбасенерго» у період з 28.12.2017 по 16.03.2018, за результатами якої складено відповідний акт перевірки №121/287-10-47-09/23343582 від 16.03.2018.

Перевіркою встановлено порушення ПАТ "Донбасенерго" п.201.10 ст.201 Розділу V Податкового кодексу України, пункту 3 Наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», п.2,3 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246, в частині порушення граничного терміну реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 1 871 155 108,96 грн.

17.04.2018 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача за затримку сплати грошового застосовано штраф у сумі 806 065 013,85 грн.;

Рішенням ДФС України від 02.07.2018 №22237/6/99-99-11-03-01-25 (т.1 а.с. 186-189) за результатом розгляду скарги ПАТ «Донбасенерго» скасвовано ППР Офісу ВПП ДФС від 17.04.2018 № в частині застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних, що входять до переліку податкових накладних, який затверджений Постановою №449, а в іншій частині зазначене ППР залишено без змін.

03.08.2018 Офісом великих платників ДФС прийнято нове податкове повідомлення-рішення №, про зобов'язання сплатити штраф за порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних у сумі 1 192 861, 19 грн.

Не погоджуючись із діями щодо проведення перевірки та вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Щодо посилань позивача на протиправність призначення та проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго" (далі - ПАТ "Донбасенерго") до 29.12.2014 мало місцезнаходження за адресою: м. Донецьк, пр. Тітова, 8-6, тобто на тимчасово окупованій території.

У зв'язку з тимчасовою окупацією частини території України, проведенням антитерористичної операції та з метою дотримання вимог чинного законодавства України 29.12.2014 ПАТ "Донбасенерго" змінило своє місцезнаходження на адресу: м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34-А.

Разом з тим фактичне місцезнаходження частини відокремлених підрозділів ПАТ "Донбасенерго", серед яких і структурна одиниця "Старобешівська теплова електрична станція", залишилось на тимчасово окупованій території.

З огляду на неможливість фізичного переміщення Старобешівської ТЕС на підконтрольну територію та відповідно до вимог Закону України "Про електроенергетику", постанови Кабінету Міністрів України від 7 травня 2015 р. № 263 "Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження" та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08.02.2015 № 273, ПАТ "Донбасенерго" здійснювало господарську діяльність з виробництва електричної енергії в населеному пункті (смт. Новий Світ Старобешівського району Донецької області), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З 01.01.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідно до п.5 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" якого установлено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб'єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено, що періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

З огляду на відсутність Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України період проведення антитерористичної операції розпочався з 14.04.2014 та тривав станом на 16.03.2018.

ПАТ "Донбасенерго" здійснювало господарську діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, станом на дату набрання чинності Законом № 1726. Зокрема, здійснювало виробництво електричної енергії на Старобешівській ТЕС (населений пункт Новий Світ Старобешівського району Донецької області) відповідно до вимог Закону України "Про електроенергетику", постанови Кабінету Міністрів України від 7 травня 2015 р. № 263 "Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження" та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08.02.2015 № 273.

Проте, на думку позивача, в порушення пункту 5 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1726, Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (Відповідач 2), яке є органом Державної фіскальної служби, була проведена перевірка ПАТ "Донбасенерго".

Суд не погоджується з даним твердженням позивача у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до ст..76.1. камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1726- VIII установлено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб'єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Зазначене положення пов'язує заборону проведення перевірки із провадженням субєктом господарювання своєї діяльності в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Водночас, згідно пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1726 - ІІІ, установлено, що заборона на проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання (в тому числі проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України) поширюється також на суб'єктів господарювання, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції.

Таким чином, норми цього пункту не поширюються на проведення камеральних перевірок.

Вищезазначена камеральна перевірка проводилась 16.03.2018 на підставі п.п. 75.1.1 п.75.1 статті 75 ПКУ згідно якого предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Крім того, посилання ПАТ "Донбасенерго" на положення Закону № 1726-VIII, як підставу правового регулювання спірних правовідносин, є неприйнятним з огляду на системний аналіз статей 1, 5, 7 Податкового кодексу України, за якими серед загальних засад встановлення податків і зборів пунктом 7.3 статті 7 передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. Оскільки норми наведених сторонами законів не відповідають встановленим Податковим кодексом України засадам, їх положення не можуть застосовуватись у межах спірних відносин.

Відповідно до ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою Верховного суду України від 10.04.2018 року №805/2210/17-а зроблений правовий висновок, щодо неприйнятності застосування положень Закону № 1726-VІІІ, як підставу правового регулювання спірних правовідносин.

У зв'язку з вищевикладеним, суд не вбачає в діях Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби по проведенню перевірки ПАТ "Донбасенерго" з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних ПАТ «Донбасенерго» у період з 28.12.2017 по 16.03.2018, за результатами якої складено акт перевірки №121/287-10-47-09/23343582 від 16.03.2018, ознак протиправності, тому позовні вимогі в цій частині задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Офісу великих платників податків ДФС від 03.08.2018 року № про зобов'язання сплатити штраф у сумі 1192861,19 грн. суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

По - перше, позивач посилається як на підставу неправомірності оскаржуваного рішення на те, що податкове повідомлення-рішення прийняте всупереч нормам абзацу другого п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України.

Так, абзацем другим п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Як свідчать матеріали справи, 17.04.2018 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення: №, яким до позивача за затримку сплати грошового застосовано штраф у сумі 806 065 013,85 грн.

Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 03.08.2018 року № про зобов'язання сплатити штраф у сумі 1 192 861,19 грн., стало Рішення ДФС України від 02.07.2018 №22237/6/99-99-11-03-01-25 (т.1 а.с. 186-189) за результатом розгляду скарги ПАТ «Донбасенерго». Вказаним Рішенням скасвовано ППР Офісу ВПП ДФС від 17.04.2018 № в частині застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних, що входять до переліку податкових накладних, який затверджений Постановою №449, а в іншій частині зазначене ППР залишено без змін.

Однак, як стверджує позивач, в ході розгляду його скарги від 02.05.2018 (вх. ДФС №39093/6 від 03.05.2018) Рішенням Державної фіскальної служби України від 17.05.2018 №16974/6/99-99-11-03-01-25 строк розгляду скарги ПАТ «Донбасенерго» було продовжено до 01.07.2018 (включно), але рішення за скаргою було прийняте та фактично направлене ПАТ «Донбасенерго» лише 02.07.2018.

Оскільки вмотивоване рішення за скаргою ПАТ «Донбасенерго» не надіслано до 01.07.2018 (включно), з 02.07.2018 скарга ПАТ «Донбасенерго» вважається повністю задоволеною на користь платника податків.

Посилання відповідачів на те, що 01.07.2018 це була неділя, а відповідно до приписів п. 56.13 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли останній день строків зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем, суд не бере до уваги та вважає його помилковим, оскільки такі правила перенесення строків, стосуються лише строків, визначених цим кодексом, а не строків, самостійно визначених контролюючим органом.

Така правова позиція підтверджується постановою Вищого адміністративного суду України від 12.02.2013 у справі №2а-4051/12/2670, так і листом Міністерства доходів і зборів України від 11.07.2013 року № 99-99-10-02-02-18/62/2339.

Отже, оскільки скарга позивача на податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2018 вважається повністю задоволеною на користь платника податків, у Офісу ВПП ДФС не було підстав для прийняття нового податкового повідомлення-рішення від 03.08.2018 року №, яке є предметом спору у даній справі.

По-друге, позивач посилається на форс-мажорні обставини, які відповідачами не взято до уваги.

Так, пункт 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України визначає, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України 201.10. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Згідно з п.120-1.1 порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Як свідчать обставини справи, 09.11.2017 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо стабілізації розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії України» №2198-VIII (далі - Закон №2198), який набрав чинності з 03.12.2017.

Вказаним Законом №2198:

- збільшено строк, протягом якого дозволяється зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних до 1095 днів;

-визначено, що, тимчасово, до 1 липня 2018 року, не застосовуються штрафи, передбачені статтею 120-1, статтею 126 цього Кодексу (в частині податку на додану вартість), та не нараховується пеня, встановлена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 цього Кодексу (в частині податку на додану вартість), до виробників електричної енергії, що здійснюють постачання електричної енергії державному підприємству «Енергоринок» та станом на 1 січня 2016 року мали податковий борг з податку на додану вартість, в тому числі розстрочений та/або відстрочений. Перелік виробників електричної енергії, на яких поширюється дія цього пункту, та Перелік податкових накладних, складених такими виробниками електричної енергії з 1 липня 2015 року та не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджуються Кабінетом Міністрів України;

-доручено Кабінету Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до 03.01.2018, привести свої нормативно-правові акти у відповідність; із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Суд звертає увагу, що необхідність прийняття вказаного Закону пояснюється тим, що до 01.01.2016 року у підприємств - учасників Оптового ринку електричної енергії України не було «касового» методу визначення податкових зобов'язань, то такі платники без отримання оплати задекларували до сплати до бюджету у 2014-15 роках податок на додану вартість за першою подією, внаслідок чого в них виник податковий борг з податку на додану вартість і, як наслідок, із 01.07.2015 року неможливість реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Нарахування контролюючими органами суб'єктам електроенергетики штрафних санкцій, вимивання обігових коштів на сплату податкового боргу, завадить проведенню заходів зі стабілізації фінансово-економічного становища суб'єктів електроенергетики, які є необхідною передумовою для впровадження повномасштабного ринку електричної енергії.

Таким чином, метою Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо стабілізації розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії України» є зокрема, створення можливості для певних суб'єктів електроенергетики - платників податків, зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні/розрахунки коригування, які не могли бути раніше зареєстровані через наявний податковий борг, який був викликаний недоліками існуючого до 01.01.2016 року законодавства, без застосування за це штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені.

Як вже зазначалося вище, фактичне місцезнаходження частини відокремлених підрозділів ПАТ «Донбасенерго», серед яких і Структурна одиниця «Старобешівська теплова електрична станція», залишилось на тимчасово окупованій території.

З огляду на неможливість фізичного переміщення Старобешівської ТЕС на підконтрольну територію та відповідно до вимог Закону України «Про електроенергетику», постанови Кабінету Міністрів України від 7 травня 2015 р. № 263 Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08.02.2015 № 273, ПАТ «Донбасенерго» здійснювало господарську діяльність з виробництва електричної енергії в населеному пункті (смт. Новий Світ Старобешівського району Донецької області), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Особливість виробництва електричної енергії на тимчасово окупованій території полягає в тому, що виробники електричної енергії повинні були виробляти електричну енергію на цій території в обсягах, які визначав уповноважений держаний диспетчер - Донбаська електроенергетична система Державного підприємства «Національна електрична компанія «Укренерго», а оплату за вироблену електричну енергію отримувати виключно за рахунок платежів, які надходили від споживачів на тимчасово окупованій території.

При цьому до 01.01.2016 ПАТ «Донбасенерго» мало формувати та сплачувати податкові зобов'язання з податку на додану вартість за вироблену електричну енергію не за «касовим методом», тобто з суми отриманих за вироблену електроенергію коштів, а виходячи з вартості виробленої електричної енергії без врахування її оплати (перша подія).

Оскільки через проведення бойових дій на тимчасово окупованій території взаєморозрахунки за вироблену та спожиту електричну енергію на цій території майже не здійснювались, ПАТ «Донбасенерго» не мало джерел погашення задекларованих податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

З огляду на це виник податковий борг ПАТ «Донбасенерго» з податку на додану вартість. В свою чергу наявність податкового боргу унеможливила реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Торгово-промислова палата України сертифікатом № 7385 від 15.03.2017 засвідчила наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме актів тероризму на території Донецької області, дії або бездіяльності органів державної влади, щодо обов'язку (зобов'язання) ПАТ «Донбасенерго» скласти податкові накладні в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати їх в Єдиному реєстрі податкових накладних в строки передбачені п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

З 02.03.2017 ПАТ «Донбасенерго» було переведено на податковий облік за основним місцем обліку до Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Отже, суд погоджується з позивачем, що прийнявши Закон № 2198, держава визнала, що неможливість реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних обумовлена об'єктивними підставами, а не виною платників податків.

Так, на виконання Закону № 2198 Кабінет Міністрів України постановою від 06.06.2018 №449 затвердив Перелік виробників електричної енергії, що здійснюють постачання електричної енергії державному підприємству «Енергоринок» та станом на 1 січня 2016 року мали податковий борг з податку на додану вартість, в тому числі розстрочений та/або відстрочений та Перелік податкових накладних, складених з 1 липня 2015 р. виробниками електричної енергії, що здійснюють постачання електричної енергії державному шриємству "Енергоринок" та станом на 1 січня 2016 р. мали податковий борг з податку на додану вартість, в тому числі розстрочений та/або відстрочений, та не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних. До вказаного переліку включено, зокрема, ПАТ«Донбасенерго» та більша частина податкових накладних, складених ПАТ «Донбасенерго», але не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних. Але, незважаючи на те, що причина не реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних спільна, деякі податкові накладні, які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, не включені Кабінетом Міністрів України до відповідного переліку на виконання Закону № 2198.

Але не включення окремих податкових накладних до Переліку та не звільнення ПАТ «Донбасенерго» від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за Законом № 2198 не спростовує факту відсутності вини ПАТ «Донбасенерго» щодо несвоєчасності реєстрації податкових накладних.

За таких обставин, з урахуванням відсутності вини позивача щодо несвоєчасності реєстрації податкових накладних, а також порушення відповідачем1 строку розгляду скарги позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування ПАТ «Донбасенерго» штрафу та протиправність податкового повідомлення-рішення від 03.08.2018 року №, яке підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ "Донбасенерго" документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 17892,92 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 03 серпня 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, б. 34-А, ) сплачену суму судового збору в розмірі 17892 грн. 92 коп. (сімнадцять тисяч вісімсот дев'яносто дві гривні 92 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ).

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.03.2019.

Суддя Н.В.Стрельнікова