Справа № 214/7117/18(2-а/214/12/19)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 214/7117/18
провадження №2-а/214/12/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 01 березня 2019 року (суддя Гринь Н.Г.) у справі №214/7117/18 (провадження №2-а/214/12/19) за позовом ОСОБА_1 до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Криворізької міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 08.06.2018 №11-КР, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5950,0грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята за відсутністю події адміністративного правопорушення, оскільки позивачем не було допущено вимог містобудівного законодавства під час улаштування каркасу для альтанки на території свого домоволодіння. Крім цього, позивач вказував на порушення відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки позивача не було повідомлено про час та місце розгляду справи, а також не направлено прийняту постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 01 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Рішення суду фактично мотивовано встановленими обставинами справи, які, за позицією суду, свідчать про порушення позивачем вимог ст..ст.34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в частині початку будівельних робіт без подання повідомлення про початок будівельних робіт, що свідчить про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.96 КУпАП. Крім цього, суд першої інстанції вказав на дотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки надані суду докази свідчать про належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивач

вказує на те, що по-перше: суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. З цього приводу позивач вказує на те, що таким обставинам не було надано належних та допустимих доказів. По-друге, позивач вказує на необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо порушення позивачем вимог містобудівного законодавства. З цього приводу позивач вказує на те, що а ні відповідач, а ні суд першої інстанції не встановив дійної природи виконаних позивачем будівельних робіт, у зв'язку з чим безпідставно зроблено висновок про порушення позивачем вимог ст..ст.34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в частині початку будівельних робіт без подання повідомлення про початок будівельних робіт.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість. Фактично позиція відповідача полягає у тому, що встановлені перевіркою обставини давали підстави для висновку про порушення позивачем вимог містобудівного законодавства (початок будівельних робіт без подання повідомлення); вказані обставини належним чином відображені в акті перевірки, з яким ознайомлено позивача; початок будівельних робіт без подання відповідного повідомлення є підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.96 КУпАП.

Сторони, які належні чином повідомленні про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. Від позивача та відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, які мотивовані: відповідач вказує на те, що повноважний представник приймає участь в іншому судовому засіданні; позивач вказує на те, що представник знаходиться у відрядженні, а позивач зайнятий на роботі. Дослідивши вказані клопотання суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч.1, 2 ст.313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Таким чином, підставою для відкладення розгляду справи, зокрема, є повідомлені стороною причини неможливості явки, які визнані судом поважними. До вказаних клопотань не надано жодних доказів, які б свідчили про поважність причини неприбуття у судове засідання, а саме не надано доказів відрядження представника позивача, зайнятість позивача на роботі, при тому, що така зайнятість об'єктивно перешкоджала позивачу з'явитися у судове засідання. У свою чергу, надання пріоритетності тим чи іншим засіданням, участь у цих засіданнях, є правом сторони, але таке право, зокрема, не повинно перешкоджати розгляду справи судом у визначені законом строки.

Таким чином, справу розглянуто в порядку письмового провадження за відсутністю сторін.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно із свідоцтвом №С-2211 від 15.12.1998 року (а.с.10), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 2 кімнати квартири, що складає 1/2 частину від площі будинку та дворові споруди - сараї Г, В, літня кухня Б, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до направлення для проведення позапланової перевірки від 10.05.2018 року №35, у період з 11 травня по 24 травня 2018 року, на підставі наказу (розпорядження) Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради №31 від 10.05.2018 року, проведено позапланову перевірку об'єкта на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва «Будівництво споруд за адресою: АДРЕСА_1».

За наслідками перевірки складено акт №8 (а.с.71), яким встановлено порушення ОСОБА_1 п.1 ч.1 ст.34, ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.13 постанови КМУ №466 від 13.04.2011 року «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», п.3.24 ДБН №360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень». Так, встановлено, що ОСОБА_1 розпочала будівництво господарських споруд з боку головного фасаду індивідуального житлового будинку (по лінії забудови) на вул. Дитинства 16/1 (виконано металевий каркас споруди (6м х 4м.) з воротами, бетонування стійок з металевих кутів, перекриття металевими фермами з покриттям дерев'яним настилом, з'єднання каркасу споруди - зварювальне) без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.

24.05.2018 року головними спеціалістами Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Криворізької міської ради Єфімовою Н.В. та Терещенком В.В. складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.96 КУпАП.

08.06.2018р. в.о. начальника Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Криворізької міської ради Лаба Т.М. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5950,0грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.96 КУпАП стали висновки відповідача про порушення позивачем вимог ст..ст.34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в частині початку будівельних робіт без подання повідомлення про початок будівельних робіт.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отже, виконання будівельних робіт на об'єктах будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та на об'єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт, можливе лише після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

У спірному випадку відповідач вказує на те, що позивачем розпочато виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.

Відповідно до ч.4 ст.96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з метою надання оцінки щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.96 КУпАП, підлягають встановленню обставини, які свідчать про те, що по-перше: будівництво об'єкта потребує наявності будівельного паспорту; по-друге: позивачем не було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Факт не подання повідомлення про початок будівельних робіт позивачем не заперечувався.

Отже, з огляду на позицію сторін, дослідженню підлягає необхідність отримання позивачем будівельного паспорту для здійснення тих будівельних робіт, які ним виконувалися у спірному випадку.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Таким чином, будівельний паспорт визначає вимоги до розміщення, у тому числі, господарських будівель і споруд.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд 018-2000:

споруди - це будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт;

будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів.

Згідно із Порядком прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №79 від 24.04.2015р. (був чинним на час проведення перевірки) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо та прибудови до них.

Визначення господарських споруд та господарських будівель наведено і в Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 (із змінами та доповненнями). Так, згідно вказаної Інструкції господарські будівлі - сараї, хліви, літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні тощо; господарські споруди - колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо.

Таким чином, будівництво позивачем навісу відноситься до будівництва господарських будівель, яке, з огляду на положення ч.1 ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачає необхідність отримання будівельного паспорту.

Посилання позивача у позові на положення Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017 року, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.6 Переліку зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків - щодо Індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків входить до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на виконання будівельних робіт.

В той же час, відсутність обов'язку для отримання документів, які дають право на виконання будівельних робіт щодо зведення тимчасових споруд та споруд без влаштування фундаментів, не означає відсутність обов'язку отримати будівельний паспорт та перед початком будівельних робіт подати відповідне повідомлення до уповноваженого органу. Необхідність подання такого повідомлення, навіть щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України, прямо передбачена ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, виконання позивачем будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, правильно кваліфіковано відповідачем як порушення вимог ст.ст.34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що є підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.96 КУпАП.

Отже, аргументи позивача, які викладені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості притягнення до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі позивач також посилається на те, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим відповідачем було порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відносно вказаних аргументів позивача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про час та місце розгляду справи, 25.05.2018р. направлено позивачу рекомендованим листом (а.с.43-44, 79).

Згідно інформації Укрпошти вказане відправлення вручено адресату 01.06.2018р. (а.с.80).

Отже, вказані обставини, які свідчили про вручення позивачу протоколу про адміністративне правопорушення, не позбавляли відповідача можливості розглянути справу за відсутності позивача.

Посилання позивача на те, що відповідачем не було надано опису вкладення поштового відправлення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки відповідно до п.21, 22 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011р. №553, визначено, що протокол про адміністративне правопорушення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про що робиться запис у справі.

Таким чином, дії відповідача. в частині надсилання позивачу протоколу про адміністративне правопорушення, узгоджуються з положеннями Порядку №533. При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою КМУ від 05 березня 2009 року №270, опис вкладення поштового відправлення передбачено лише для відправлень з оголошеною цінністю.

Таким чином, встановивши зазначені обставини справи, дослідивши аргументи позивача, з якими останній пов'язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року по справі №214/7117/18 (провадження №2-а/214/12/19) - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 04.04.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк