Справа № 0940/2335/18
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. справа № 0940/2335/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді: Кафарського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Лудчак А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправними та скасування постанови №22/32.1-03 від 05.12.2018 про адміністративне правопорушення та припису від 27.11.2018 про зупинення виконання будівельних робіт, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанови №22/32.1-03 від 05.12.2018 про адміністративне правопорушення та припису від 27.11.2018 про зупинення виконання будівельних робіт.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дії відповідача є неправомірними, оскільки позапланова перевірка позивача була проведена з порушеннями норм законодавства України.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує на те, що відповідачем по справі винесено постанову №22/32.1-03 від 05.12.2018 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в розмірі4 250,00 грн., а також припис від 27.11.2018 про зупинення виконання будівельних робіт. Вищевказані постанову та припис представник позивача вважає протиправними з тих підстав, що господарська будівля, у будівництві якої позивача протиправно звинувачують, споруджена попереднім власником.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 повернено позовну заяву позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019 ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

22.02.2019 адміністративна справа №0940/2335/18 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано у позивача оригінали або належним чином засвідчені копії матеріалів, які були підставою для укладення купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 від 01.07.2016 (звіт про оцінку майна від 10.06.2016, здійснений суб'єктом оціночної діяльності - ТзОВ «Альянс-оцінка», витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0433 га з кадастровим номером НОМЕР_2 тощо).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та 25.03.2019 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив за №14/32-19/116 від 22.03.2019, зі змісту якого слідує, що відповідач заперечує проти задоволення даного адміністративного позову. Так, представник відповідача відмітив, що позапланова перевірка позивача здійснювалась на підставі звернення ОСОБА_3 від 25.10.2018, наказу про проведення позапланових перевірок від 09.11.2018 за №263 та направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 09.11.2018 за №263/1. За результатами перевірки виявлено виконані будівельні роботи з будівництва господарської споруди на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 без поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Таки чином, дії відповідача щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є правомірними та такими, що відповідають нормам законодавства. На основі наведеного, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 94-97).

Представник позивача 19.03.2019 подав суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Зазначив, що заперечення відповідача у відзиві є безпідставні та такі, що не відповідають фактичним обставинам справи (а.с. 119).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Стосовно ненадання витребуваних письмових доказів вказав, що у нього та у позивача немає можливості надати такі докази.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Згідно змісту відзиву за №14/32-19/116 від 22.03.2019, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши позовну заяву, відзив, відповідь на відзив, письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

01.07.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 81-82).

Відповідно до пункту 1.3. даного договору, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами складається з житлового будинку, загальною площею 58,5 кв. м., сараю загальною площею 10,2 кв. м., вбиральні загальною площею 2 кв. м. та огорожі.

Також 01.07.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 83-84).

27.11.2018 відповідачем на підставі звернення ОСОБА_3 від 25.10.2018 (а.с. 98), наказу про проведення позапланових перевірок від 09.11.2018 за №263 (а.с. 99) та направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 09.11.2018 р. №263/1 (а.с. 100) проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на АДРЕСА_1.

За результатами перевірки відповідачем виявлено порушення позивачем пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме - на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_2,остання виконала будівельні роботи з будівництва господарської споруди без поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Як наслідок, заступником начальника відділу контролю за будівництвом складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт від 27.11.2018 за №45132-26 (а.с. 101-107), протокол про адміністративне правопорушення від 27.11.2018 (а.с. 108-109) та припис від 27.11.2018 про зупинення підготовчих та будівельних робіт (а.с. 80).

05.12.2018 відповідачем, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, прийнято оскаржену постанову про адміністративне правопорушення за №22/32.1-03 від 05.12.2018.

Вважаючи оскаржені постанову №22/32.1-03 від 05.12.2018 про адміністративне правопорушення та припис від 27.11.2018 про зупинення виконання будівельних робіт протиправними, позивач через свого представника звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон України №3038).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з пунктом 1 частиною 1 статті 34 Закону України №3038-VІ, замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію положень статті 41 Закону №3038-VI Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 23.05.2011 за №553, якою затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно положень Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011, під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Згідно з пункту 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, в тому числі, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а також вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відповідно до пункту 9 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 11 вказаного Порядку передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт. Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Пунктом 16 Порядку №553 передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до пункту 17 Порядку№553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Судом встановлено, що посадовою особо відповідача 27.11.2018 у відповідності до вищенаведених норм складено акт та у зв'язку з виявленими під час перевірки порушеннями, винесено оскаржуваний припис, якими зобов'язано позивача усунути виявлене порушення вимог законодавства до 27.01.2019 (а.с. 80). Зазначені акт та припис того ж дня позивач отримала, що підтверджується її підписом в акті та приписі.

Щодо підстав притягнення позивача до відповідальності, суд зазначає наступне.

Згідно частини 4 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зазначає, що під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено та відображено в акті перевірки факт виконання позивачем будівельних робіт з будівництва господарської споруди на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 без поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Судом встановлено, що 01.07.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, згідно умов якого житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами складається з житлового будинку, загальною площею 58,5 кв. м., сараю загальною площею 10,2 кв. м., вбиральні загальною площею 2 кв. м. та огорожі(а.с. 81-82), а також 01.07.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 83-84).

Таким чином, позивач набула права власності на вищевказані житловий будинок загальною площею 58,5 кв. м., сарай загальною площею 10,2 кв. м., вбиральню загальною площею 2 кв. м., огорожу, а також на земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Вказане підтверджується і технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Так, в схематичному плані земельної ділянки по АДРЕСА_1 у м. Івано-Франківськ відображено житловий будинок (літера за планом «А»), сарай (літера за планом «Б»), вбиральня (літера за планом «В»), огорожа (літера за планом №1) (а.с. 110).

В характеристиці будинку, господарських будівель та споруд також відображено житловий будинок (літера за планом «А»), сарай (літера за планом «Б»), вбиральня (літера за планом «В»), огорожа (літера за планом №1) (а.с. 112).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.07.2016 за №63985471, за позивачем зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складається з: житлового будинку («А»), сараю («Б»), вбиральні («В»), огорожі (№1), яке виникло на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.2016 (а.с. 85-86).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.07.2016 за №64057092, за позивачем зареєстровано право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.2016 (а.с. 87).

Таким чином, суд констатує, що у договорах купівлі-продажу від 01.07.2016 (на основі яких виникло право власності у позивача на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та будівлі і споруди на ній) та у технічному паспорті, інформація щодо наявної ще одної господарської споруди, за будівництво якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно частини 4 статті 96 КУпАП, відсутня, що вказує на те, що об'єкт є самочинним.

Окрім того, суд критично ставиться до посилань позивача на довідку з містобудівного кадастру від 26.06.2016, яка міститься в матеріалах з технічної документації на земельну ділянку, оскільки дана довідка містить схему прив'язки межових знаків (поворотних точок) до об'єктів і контурів місцевості, виготовлена приватним підприємством «Галко-ІФ» та стосується встановлення (відновлення) зовнішніх меж земельної ділянки в натурі.

Статтею 376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином, позивач жодними доказами не довів законність будівництва господарської споруди, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, а також факт існування вказаної господарської споруди на момент купівлі-продажу позивачем земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого на вказаній земельній ділянці, що підтверджує правильність висновків відповідача у акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт від 27.11.2018 за №45132-26 (а.с. 101-107), на підставі якого винесені оскаржена постанова №22/32.1-03 від 05.12.2018 про адміністративне правопорушення та припис від 27.11.2018 про зупинення виконання будівельних робіт.

Не підтверджено та не встановлено судом також наявності права власності на зазначену господарську споруду і у попереднього власника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1.

Щодо посилань представника позивача на судову практику Верховного Суду України, а саме на постанову ВС від 23.05.2018 у справі №266/3243/16-а, суд зазначає, що у вказаній справі обставини не є аналогічними з обставинами у даній справі №09402335/18, оскільки як уже встановив суд, при купівлі-продажі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1, позивач не набула права власності на господарську будівлю, за будівництво якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно частини 4 статті 96 КУпАП. Судом також не встановлено та позивачем не підтверджено факт наявності вказаної господарської будівлі на момент укладення договорів купівлі-продажу від 01.07.2016.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 по справі №266/3243/16-а встановив, що будівельні роботи у приміщенні здійснювались попереднім власником приміщення на законних підставах з дотриманням положень Закону №3038-VI.

Таким чином, господарська споруда, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 є самочинною, тобто збудованою без повідомлення про початок будівельних робіт відповідних органів.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП законодавчий орган чітко встановив, що посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, повинна встановити всі необхідні докази по справі, згідно яких притягується особа до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом, уповноваженою особою відповідача на виконання вказаних норм встановлено необхідні дані та правомірно винесено оскаржену постанову №22/32.1-03 від 05.12.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв відповідно до наданих йому повноважень, у встановленому законом порядку, надав суду належні докази правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства, а доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача, ні позивачем, ні його представником не представлено, в зв'язку з чим суд дійшов висновку, що оскаржені припис від 27.11.2018 та постанова №22/32.1-03 від 05.12.2018 відповідають вимогам чинного законодавства та прийняті відповідачем правомірно, та, як наслідок, в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (вул. Дністровська, 26, м. Івано-Франківськ, 76000, код ЄДРОПУ 04054346) про визнання протиправними та скасування постанови №22/32.1-03 від 05.12.2018 про адміністративне правопорушення та припису від 27.11.2018 про зупинення виконання будівельних робіт, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 08 квітня 2019 р.