Справа № 240/5641/18
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
02 квітня 2019 року м. Житомир справа № 240/5641/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Токаревої М.С.,
секретар судового засідання Мельниченко О.В.,
за участю: представника відповідача Горкуши М.А., представника третьої особи Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Файдова О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, Житомирська регіональна філія Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" про визнання дій протиправними та незаконними, визнання відсутності компетенції, скасування наказу,
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 було закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, Житомирська регіональна філія Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" про визнання дій протиправними та незаконними, визнання відсутності компетенції, скасування наказу. Роз'яснено позивачу, що розгляд такої справи віднесений до юрисдикції загального суду у порядку цивільного судочинства.
Проте, при винесенні вказаної ухвали судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Позивач подав до суду заяву про розгляд питання щодо розподілу судових витрат за його відсутності.
Представники відповідача та третьої особи Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру подали до суду відзиви за змістом яких заперечували щодо розподілу судових витрат.
Інші учасники судового процесу до суду не прибули, щодо причин неявки суд не повідомляли.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат судом враховується наступне.
Нормами ч.2 ст. 238 КАС України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно зі пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору та витрат на переїзд до іншого населеного пункту для участі у судовому засіданні судом не вирішувалося.
Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 ст. 252 КАС України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Крім того, з поданих заяв встановлено, що представник позивача просить відшкодувати понесені витрати на переїзд до іншого населеного пункту та повернення в пункт перебування позивача - м.Київ - м. Житомир - м.Київ.
Так, на прибуття до Житомирського окружного адміністративного суду з м. Києва у судове засідання від 26.02.2019 представником було здійснено витрати в сумі 513,73 грн.
На підтвердження витрат позивачем надано скріншоти калькулятора палива та відстані проїзду Київ-Житомир-Київ, посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та квитанції про сплату позивачем вартості пального.
Частиною 1 ст. 135 КАС України встановлено, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
Згідно п.5 Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.
Витрати на переїзд можуть бути відшкодовані лише у випадках, коли стороні необхідно було здійснити переїзд до адміністративного суду в інше місто або селище. Розмір витрат визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом.
З огляду на те, що провадження у справі було закрито у зв'язку з тим, що даний спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, зважаючи на приписи ч.2 ст.238 та ст.135 КАС України, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати зі сплати судового збору необхідно компенсувати шляхом повернення з Державного бюджету, а витрати на переїзд до іншого міста шляхом стягнення з відповідача у даній справі.
Керуючись статтями 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст ухвали складено 08 квітня 2019 року.