Справа № 218зп-19/160
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
09 квітня 2019 р.Справа №218зп-19/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про вжиття заходів забезпечення позову,-
Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:
1)зупинення дії оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради №167 від 13.03.2019р. «Про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об'єктів будівництва»;
2)зупинення дії оскаржуваного наказу Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради № 1 від 10.01.2019р. «Про призупинення дії містобудівних умов та обмежень» в частині призупинення містобудівних умов та обмежень :
- «Енергетичний департамент. Комплекс будівель та споруд цеху водопостачання. Нове будівництво градирні № 23 на території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул.Криворіжсталі 143» (наказ № 108 від 13.12.18р.).
- ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Аглодоменний департамент. Комплекс будівель та споруд доменого цеху №2. Комплекс доменної печі № 9. Реконструкція відділення грануляції шлаку за адресою : Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, Металургійний район, вул.Криворіжсталі 132» (наказ № 109 від 13.12.18р.).
- «ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Енергетичний департамент, ТЕЦ.ТЕЦ-3 Реконструкція системи забезпечення холодним дуттям доменної печі №9 з установкою нової електроповітродувки в будівлі головного корпусу ТЕЦ-3 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Криворіжсталі 147» (наказ № 110 від 13.12.18р.).
Заявник обґрунтовує свою заяву тим, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» планує подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву до Відповідача 1 відносно визнання неправомірним та скасування рішення № 167 від 13.03.2019р. «Про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об'єктів будівництва» та Відповідача 2 відносно визнання неправомірним та скасування рішення № 1 від 10.01.2019р. «Про призупинення дії містобудівних умов та обмежень». Даними рішеннями спочатку були призупинені, а потім скасовані позивачу містобудівні умови та обмеження надані Департаментом регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкома Криворізької міської ради відповідно до наказів №108 від 13.12.18р, №109 від 13.12.18р, №110 від 13.12.18р. У зв'язку з винесенням оскаржуваних рішень будівельні роботи паралізовані, не проводяться потрібні реконструкції, що може призвести до негативних наслідків. Необхідність забезпечення позову обумовлюється ще і тим тим , що в даному спорі є очевидні ознаки протиправності рішень відповідачів, зловживання своїм правом, як суб'єктів владних повноважень.
За положеннями частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні, на підставі наступного.
Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано главою 10 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.
Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.
Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, в певний період наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
На підставі пунктів 3, 4 частини 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності відповідних підстав, покладається саме на позивача. Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося запобігти.
При цьому, також і відповідно до абз.2 п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008р. "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Разом з тим, заява Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про вжиття заходів забезпечення позову, а також і додані до неї копії документів, а саме: рішення від 13.03.2019р. №167, наказ №1 від 10.01.2019р., договір оренди земельної ділянки №3039 від 01.07.2011р., акт приймання-передачі земельної ділянки не містять доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; не наведено заявником і очевидних ознак протиправності рішення суб'єкта владних повноважень чи порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.
Крім того, суд зазначає, що вищезазначені докази що не засвідчені та не відповідають вимогам статті 94 КАС України.
Беручи до уваги позицію Верховного Суду у постанові від 30 жовтня 2018 року по справі №804/2667/15 суд визнає надані копії документів недопустимими.
Підсумовуючи вищевикладене, заявником не надані докази, які підтверджують необхідність вжиття заходів забезпечення позову, а саме такі, що доводять існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.
Суд звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу рівності сторін, як складової концепції справедливого судового розгляду та який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення у справах "Кресс проти Франції" (Kress v. France), "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy), "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria).
Також суд звертає увагу, що заявник не позбавлений права на звернення до адміністративного суду з позовом.
В межах розгляду справи по суті і можуть бути захищені права, свободи та інтереси Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг".
Крім того, суд зазначає, що в разі задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про вжиття заходів забезпечення позову, суд фактично ухвалить рішення по суті спору без розгляду справи, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Як зазначає Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року по справі №183/5864/17-ц забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Суд вважає, що доводи заявника не є достатньо обґрунтованими та змістовними для задоволення вказаної заяви, крім того не підтверджені належними доказами, в зв'язку із чим у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про вжиття заходів забезпечення позову, - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.04.2019р.

Суддя О.М. Неклеса