Справа № 120/178/19-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

04 квітня 2019 р. Справа № 120/178/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни, розглянувши у письмовому провадженні заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Вінницькій області, начальника Управління Держпраці у Вінницькій області Марунька Володимира Васильовича про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Вінницькій області, начальника Управління Держпраці у Вінницькій області Марунька Володимира Васильовича про визнання протиправними та скасування рішень.

03.04.2019 року позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчими документами №ВН/1943/197/НП/АВ/ІП-ФС від 26.12.2018 року та №ВН/1943/197/НП/АВ/ТД-ФС від 26.12.2018 року. Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що постановами головного державного виконавця Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницької області від 04.03.2019 року відкрито виконавчі провадження №ВП 58528933 та №ВП 58528518 з примусового виконання постанов №ВН/1943/197/НП/АВ/ІП-ФС від 26.12.2018 року та №ВН/1943/197/НП/АВ/ТД-ФС від 26.12.2018 року. При цьому, позивач зазначає, що вона зверталась до Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницької області щодо зупинення примусового виконання зазначених вище постанов до вирішення Вінницьким окружним адміністративним судом даної справи, однак отримала відмову. Крім того, зазначила, що примусове виконання постанов №ВН/1943/197/НП/АВ/ІП-ФС від 26.12.2018 року та №ВН/1943/197/НП/АВ/ТД-ФС від 26.12.2018 року істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши викладенні у заяві мотиви, а також матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про забезпечення позову в порядку письмового провадження.

Так, розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, положення ст. 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є клопотання сторони, в тому рахунку, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Як слідує із прохальної частини позовної заяви, предметом оскарження в межах даної справи є вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування постанов Управління Держпраці у Вінницькій області №ВН/1943/197/НП/АВ/ІП-ФС від 26.12.2018 року та №ВН/1943/197/НП/АВ/ТД-ФС від 26.12.2018 року, якими до позивача застосовано штрафні санкції в загальній сумі 450483,00 грн.

Встановлено, що постановами головного державного виконавця Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницької області від 04.03.2019 року відкрито виконавчі провадження №ВП 58528933 та №ВП 58528518 з примусового виконання постанов №ВН/1943/197/НП/АВ/ІП-ФС від 26.12.2018 року та №ВН/1943/197/НП/АВ/ТД-ФС від 26.12.2018 року.

При цьому, обґрунтовуючи необхідність забезпечення адміністративного позову, позивач зазначає, що у період розгляду Вінницьким окружним адміністративним судом справи №120/178/19-а з неї можуть бути незаконно стягнуті кошти за протиправними постановами відповідача.

Разом із тим, вказані посилання позивача ґрунтуються виключно на її власних припущеннях щодо можливого стягнення державним виконавцем коштів.

Проте, сам лише факт відкриття виконавчого провадження, жодним чином не може свідчити про те, що кошти за постановами №ВН/1943/197/НП/АВ/ІП-ФС від 26.12.2018 року та №ВН/1943/197/НП/АВ/ТД-ФС від 26.12.2018 року будуть стягнуті ще до вирішення справи №120/178/19-а.

При цьому варто зазначити, що окрім постанов про відкриття виконавчих проваджень позивачем не надано жодних доказів вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове стягнення коштів чи/або арешт його майна.

До того ж, саме лише оскарження позивачем постанов №ВН/1943/197/НП/АВ/ІП-ФС від 26.12.2018 року та №ВН/1943/197/НП/АВ/ТД-ФС від 26.12.2018 року, на думку суду, не може свідчити про їх очевидну протиправність.

Таким чином, зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Враховуючи вище викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що подана позивачем заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 256, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04.04.2019 року.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна