Справа № 1540/3539/18
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3539/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Єренкевич О.А.

За участю сторін:

Представника позивача: Орловського Б.М.

Представника відповідачів: Хвостікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» до головного управління ДФС в Одеській області, комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» до головного управління ДФС в Одеській області, комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, в якому позивач (з урахуванням уточнених позовних вимог) просить суд: визнати незаконними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №530677/38437961 від 03.01.2018 року, №530661/38437961 від 03.01.2018 року, №539531/38437961 від 05.01.2018 року; зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні № 148 від 29.11.2017 року, № 152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року, складені та подані ТОВ «Аламак-Транс», у Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним у встановленому законодавством порядку було складено та направлено до контролюючого органу податкові накладні №148 від 29.11.2017 року, №152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року, реєстрацію яких було необґрунтовано зупинено. Підставою для зупинення Комісією ДФС України було зазначено відповідність зазначених податкових накладних пункту 6 Критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, затверджених наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 року.

На підтвердження правомірності та реальності господарських операцій, відображених у податкових накладних №148 від 29.11.2017 року, №152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року позивачем було направлено до ДФС України пояснення та виписки з банківських рахунків. Однак Комісією були прийняті рішення №530677/38437961 від 03.01.2018 року, №530661/38437961 від 03.01.2018 року, №539531/38437961 від 05.01.2018 року про відмову у реєстрації податкових накладних.

Вищезазначені рішення позивач вважає незаконними та необґрунтованими, а отже такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 24.09.2018 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» до головного управління ДФС в Одеській області, комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

13.11.2018 року протокольною ухвалою суду в якості співвідповідача у справі було залучено Державну фіскальну службу України.

26.11.2018 року ухвалою суду подальший розгляд справи було вирішено проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

28.01.2019 року, 27.02.2019 року у справі були проведені підготовчі судові засідання, в яких представниками позивача та відповідача були надані пояснення по справі, відзив на адміністративний позов (т.1 а.с. 178-181, 228-229), відповідь на відзив (т. 1 а.с. 240-242), а також додаткові письмові докази (т. 1 а.с. 193-195, 230-237, 243-251, т. 2 а.с. 18-26).

27.02.2019 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 25.03.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник головного управління ДФС в Одеській області, яка є одночасно представником Державної фіскальної служби України проти задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» заперечувала з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов (т. 1 а.с. 178-181, 228-229) та зазначила, що рішення комісії ДФС України №530677/38437961 та №530661/38437961 від 03.01.2018 року, №539531/38437961 від 05.01.2018 року, якими позивачу було відмовлено у реєстрації податкових накладних №148 від 29.11.2017 року, №152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року є правомірними та законними, з огляду на ненадання платником податків копій первинних документів на розблокування спірних податкових накладних після зупинення їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації до судового засідання не з'явився, про дату час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно, відзиву на адміністративний позов не надав.

Суд у справі встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.11.2012 року за № 1 044977 (т. 1 а.с. 161-162).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності позивача є: оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; вантажний автомобільний транспорт; надання послуг перевезення речей (переїзду); транспортне оброблення вантажів; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Як було встановлено судом, під час здійснення власної господарської діяльності товариство з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» 28.09.2017 року уклало договір про надання послуг по перевезенню вантажів №КЗ347Т із товариством з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд». Предметом договору є надання послуг, пов'язаних з систематичним перевезенням насіння соняшнику, лушпиння соняшникового, шроту (гранульованого та не гранульованого) та зернових вантажів (т. 1 а.с. 11-18).

Згідно п. 3.2 Договору сторони щодекадно, не пізніше 11, 21 та останнього числа кожного місяця підписують акти виконаних робіт із зазначенням інформації згідно п. 3.3.1 Договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору плата за перевезення вантажу здійснюється замовником протягом 10-ти днів після підписання акту виконаних робіт та надання перевізником замовнику наступних оформлених належним чином документів: рахунка-фактури, податкової накладної, актів виконаних робіт та товарно-транспортних накладних.

На виконання умов вищезазначеного договору товариство з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» здійснило ряд перевезень, про що між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» було підписано акти приймання робіт (надання послуг) від 29.11.2017 року №000131 на суму 158 528,58 грн. (т. 1 а.с. 24), від 30.11.2017 року №000133 на суму 100 365,30 грн. (т.1 а.с.35) та від 06.12.2017 року №000139 на суму 134 095,85 грн. (т. 1 а.с. 46).

Також судом встановлено, що позивачем 29.11.2017 року, 30.11.2017 року та 06.12.2017 року було виставлено товариству з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» рахунки на оплату послуг (т. 1 а.с. 31, 40, 58).

Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, за результатами першої події, а саме надання позивачем послуг з перевезення вантажу, товариство з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» виписало та подало на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні №148 від 29.11.2017 року (т. 1 а.с. 22-23), №152 від 30.11.2017 року (т. 1 а.с. 33-34), №158 від 06.12.2017 року (т. 1 а.с. 44-45).

Згідно квитанцій від 08.12.2017 року (т. 1 а.с. 21, 32) та від 28.12.2017 року (т. 1 а.с. 43), податкові накладні №148 від 29.11.2017 року, №152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року були доставлені до Державної фіскальної служби України, але їх реєстрацію було зупинено з посиланням на п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

В квитанціях податковим органом було зазначено, що податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41. Також даними квитанціями запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

27.12.2017 року та 30.12.2017 року, на виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, товариство з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» направило до ДФС України повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних №148 від 29.11.2017 року, №152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року. В повідомленні позивач зазначив, що підприємство надає послуги по вантажним перевезенням, на балансі має основні засоби, а саме офісну техніку, автотранспортні засоби; штат персоналу складає 16 осіб; заробітна плата більше мінімальної, виплачується своєчасно; податки нараховуються та сплачуються в повному обсязі та своєчасно (т. 2 а.с. 18, 21, 24). До повідомлення позивачем були надані виписки по банківським рахункам товариства з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» про сплату ТОВ «Кернел-Трейд» послуг, а саме від 29.11.2017 року, 08.12.2017 року та від 12.12.2017 року (т. 1 а.с. 41-42, 59-60, т. 2 а.с. 19-20, 22-23, 25-26).

Разом з тим, рішеннями Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №530677/38437961 (т. 1 а.с. 20, 113) та №530661/38437961 (т.1 а.с.87) від 03.01.2018 року, №539531/38437961 від 05.01.2018 року (т.1 а.с.90), позивачу було відмовлено у реєстрації відповідних податкових накладних №148 від 29.11.2017 року, №152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року, з посиланням на складення позивачем наданих документів з порушенням законодавства та/або їх недостатність для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної.

Не погодившись із зазначеними рішеннями та вважаючи їх протиправними і необґрунтованими, позивач 16.03.2018 року та 14.06.2018 року звернувся зі скаргами до Держаної фіскальної служби України (т. 1 а.с. 96-98, 101-102).

Не отримавши відповіді на зазначені скарги, позивач звернувся до суду для захистом своїх прав та інтересів.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Згідно пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як було зазначено представником ТОВ «Аламак-Транс», позивачем за правилами першої події, а саме за фактом надання послуг з перевезення, було виписано та подано на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні №148 від 29.11.2017 року, №152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року.

За приписами п. 74.2 ст.74 ПК України (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної) в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246).

Згідно п. 12 Порядку №1246 (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкових накладних) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246 (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкових накладних) за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні норми містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкових накладних), згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування.

Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України №567 (далі - Критерії) (в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної) визначено, що моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за декількома критеріями, а саме:

- обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

- відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

- розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Пунктом 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567 (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації спірних податкових накладних), зазначено перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН у розмірі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, зокрема:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договору, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантажування продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором або/законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пп. 201.16.2, пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних у позові рішень контролюючого органу) письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування.

Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається зі змісту Квитанцій від 08.12.2017 та від 28.12.2017 року про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників позивачу фіскальним органом було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Також у квитанціях зазначено про виявлену невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41.

Як було встановлено судом та не заперечувалось учасниками справи позивачем, з метою підтвердження здійснення господарських операції по в податковим-накладним №148 від 29.11.2017 року, №152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року, було направлено до ДФС України 27.12.2017 року та 30.12.2017 року повідомлення та виписки по банківським рахункам товариства з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс».

Як зазначив з цього приводу головний бухгалтер товариства з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» Бутенко Т.В., допитана в судовому засіданні 26.11.2018 року в якості свідка, підприємство позивача не надало до ДФС України будь-яких інших документів для розблокування податкових накладних, оскільки відповідно до змін в Податковому Кодексі України від 01.01.2018 року, податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, повинні були бути автоматично розблоковані відповідно до пункту 200-1.3 та 200-1.9 статті 200-1 та пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Разом з тим, суд не погоджується із зазначеною позицією позивача, та зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» №2245-VIII від 07.12.2017 року було внесено зміни до ПК України, та підрозділ 2 розділу XX ПК України було доповнено пунктом 57-1, в якому зазначено, що податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються з урахуванням вимог пунктів 200-1.3 та 200-1.9 статті 200-1 та пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу не пізніше 2 січня 2018 року, крім: податкових накладних/розрахунків коригування, щодо яких станом на 1 грудня 2017 року не подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу; податкових накладних/розрахунків коригування, щодо яких прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, по яких станом на 1 грудня 2017 року не розпочинали процедуру оскарження в адміністративному або судовому порядку.

Враховуючи те, що позивачем пояснення та документи по господарським операціям з товариством з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» були надані до ДФС України лише 27.12.2017 року та 30.12.2017 року, тобто пізніше ніж 1 грудня 2017 року, а товариством з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» станом на 01.12.2017 року не було розпочато процедуру оскарження рішень відповідача у адміністративному або судовому порядку, суд вважає що у податкового органу був відсутній обов'язок для автоматичного «розблокування» та реєстрації податкових накладних №148 від 29.11.2017 року, №152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» №2245-VIII від 07.12.2017 року.

Суд вважає слушним зауваження представника позивача про те, що вказане відповідачем у квитанціях речення про «невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:4041» не відповідає дійсності, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» не придбало і не постачало товари, у яких повинні були співпадати зазначені коди УКТ ЗЕД, а надавало послуги з перевезення. Разом з тим, позивачем не надано до суду будь-яких доказів на вчинення ним дій для спростування зазначеного висновку контролюючого органу в квитанціях про зупинення реєстрацій спірних податкових накладних, або оскарження цих рішень про зупинення реєстрації в адміністративному чи в судовому порядку.

Відповідно до п. 201.16.3, пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних у позові рішень контролюючого органу) комісію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику за результати розгляду пояснень та/або копії документів приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» від 29.03.2017 року №190 (далі - Постанова №190) (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як вбачається з рішень Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №530677/38437961 від 03.01.2018 року, №530661/38437961 від 03.01.2018 року, №539531/38437961 від 05.01.2018 року, позивачу було відмовлено у реєстрації податкових накладних №148 від 29.11.2017 року, №152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року, оскільки надані документи складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкових накладних.

Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, на його думку, наданих ним до контролюючого органу документів та пояснень було достатньо для прийняття відповідачем рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, позивачем до податкового органу під час подання скарги на рішення про відмову у реєстрації податкових накладних було надано також інші первинні документи.

Представник відповідачів проти зазначеної правової позиції представника товариства з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» заперечувала та зазначила, що наданні позивачем виписки з банківських рахунків не є належним доказом на підтвердження здійснення підприємством саме тих господарських операцій, що були відображені позивачем у спірних податкових накладних.

Суд погоджується із зазначеною позицією представника головного управління ДФС в Одеській області та Державної фіскальної служби України та зазначає, що оскільки податкові накладні №148 від 29.11.2017 року, №152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року були виписані товариством з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» за правилами першої події, а саме підписання між позивачем та ТОВ «Кернел-Трейд» актів приймання робіт (надання послуг), саме такі документи є підставою для виписки та подання для реєстрації податкових накладних.

Разом з тим, товариством з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» для розблокування зупинених податкових накладних зазначених документів надано не було. При цьому до податкового органу було надіслано лише виписки з банківських рахунків підприємства, в яких відображено надходження коштів від ТОВ «Кернел-Трейд» за надані послуги в інші календарні дати, ніж були зазначені у виписаних підприємством податкових накладних. Крім того у зазначених виписках з банку суми коштів, перерахованих на адресу позивача контрагентом-покупцем за отримані послуги, не співпадають із сумами господарських операцій та обсягів податку на додану вартість, на які була виписані податкові накладні №148 від 29.11.2017 року, №152 від 30.11.2017 року, №158 від 06.12.2017 року.

Посилання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» на те, що всі необхідні первинні документи позивачем були надані до податкового органу вже у березні та червні 2018 року під час адміністративного оскарження рішень про відмову в реєстрації зазначених податкових накладних, суд в якості належного обґрунтування протиправності рішень відповідача від 03.01.2018 року та 05.01.2018 року не приймає, оскільки на час прийняття оскаржуваних рішень таких документів не було надано до Державної фіскальної служби України та вони не були досліджені контролюючим органом при їх ухвалені.

Не змінює цього висновку суду і надання зазначених первинних документів представником позивача разом із позовною заявою, оскільки це також не доводить факту отримання цих доказів комісією Державної фіскальної служби України на час прийняття оскаржуваних рішень.

Також суд в обґрунтування протиправності оскаржуваних рішень не приймає до уваги посилання представника позивача на факт реєстрації податковим органом інших податкових накладних, складених ним за аналогічних господарських операцій з ТОВ «Кернел-Трейд», оскільки такі посилання не підтверджені жодними письмовими доказами.

На підставі вищезазначеного, враховуючи те, що позивачем всупереч вимогам податкового законодавства України не було надано комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації первинних документів, що були підставою для виписки за правилом першої події спірних податкових накладних, а також всіх необхідних документів, що наведені у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, суд дійшов висновку про відсутність правових та фактичних підстав для задоволення позову та скасування оскаржуваних рішень №530677/38437961 від 03.01.2018 року, №530661/38437961 від 03.01.2018 року, №539531/38437961 від 05.01.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень судових витрат.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180-183, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Аламак-Транс» (65044, м. Одеса, вул. Французький бульвар, 33, офіс 424) до головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, 5), комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (04053, м. Київ, Львівська площа, 8), Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та п.п.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 04 квітня 2019 року.

Суддя О.В. Білостоцький

.