Справа № 280/513/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 квітня 2019 року Справа № 280/513/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Верховина» (69021, м. Запоріжжя, вул. Друкарська, буд. 77)

до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Верховина» (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.10.2018 № , прийняте Головним управління Державної фіскальної служби у Запорізькій, яким TOB «Верховина» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1 287,00 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.10.2018 р. з ПДВ № , прийняте Головним управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, яким TOB «Верховина» збільшено суму податкового зобов'язання з ПДВ на суму 305 431 грн. та 76 357,75 грн. штрафних санкцій, в частині нарахування податкових зобов'язань з ПДВ в сумі 72 114 грн.

Ухвалою суду від 07.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 04.03.2019.

Протокольною ухвалою суду від 04.03.2019 відкладено судове засідання на 26.03.2019.

26.03.2019 від представника позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що встановленні в акті перевірки порушення ґрунтуються на хибних висновках податкового органу про не підтвердження позивачем факту здійснення господарських операцій. За твердженням позивача, операції з зазначеними контрагентами носили реальний характер, що підтверджується належними та допустимими доказами - укладеними договорами, видатковими накладними, податковими накладними, фактом оплати за придбаний товар/послуги та іншими первинними документами. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача щодо предмету спору викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач посилається зокрема на те, що перевіркою встановлено, що фактично у контрагентів позивача відсутні власні або орендовані основні засоби і трудові ресурси, відсутні докази транспортування товару, в деяких випадках відсутні докази сплати за виконані роботи. Стверджує, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Просить у позові відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові пояснення сторін, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п. 75.1 ст.75, п. 77.1 ст.77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями) (надалі - Кодекс) та відповідно до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за 2018 рік, проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Верховина" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2017 по 31.12.2017.

За результатами проведеної планової виїзної документальної перевірки ТОВ "Верховина" складено акт від 20.08.2018 № 492/08-01-14-01/13616180, який було направлено поштовим зв'язком 20.08.2018 та отримано підприємством 19.09.2018.

За результатами даної перевірки складено Акт №497/08-01-14-01/13616180 від 20.08.2018 (далі - Акт).

Перевіркою встановлено наступні порушення, які знайшли відображення в акті:

-позивачем у відносинах з постачальником товару ТОВ «Промспецпоставка» порушені вимоги п. 44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134. п. 135.1. ст. 135 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), в результаті чого занижено дохід від будь-якої діяльності, визначеної за правилами бухгалтерського обліку за 2015 рік в сумі 7 148,00 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток за 2015 р. в сумі 1 287,00 грн.;

-позивачем порушені вимоги п. 14.1.36, пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198 ПКУ, в результаті чого занижено податок на додану вартість (далі - ПДВ) на загальну суму 305 431 грн., у тому числі:

-листопад 2015 р. в сумі 33 932 грн.;

-грудень 2015 р. в сумі 1 429 грн.;

-серпень 2016 р. в сумі 166 123 грн.;

-вересень 2016 р. в сумі 21 720 грн.;

-липень 2017 р. в сумі 37 227 грн.; грудень 2017 р. в сумі 45 000 грн.

На підставі цих висновків перевіряючим органом надіслані позивачу податкові повідомлення- рішення від 02.10.2018 :

- № від 02.10.2018 року внаслідок порушень п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового Кодексу України, збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1 287 грн. (за податковими зобов'язаннями в сумі 1 287 грн., за штрафними санкціями в сумі 0 грн.).

-№ від 02.10.2018 року внаслідок порушень п. 14.1.36, пп. 14.1 181 п. 14.1 ст. 14, п.44.1 п.44.2 ст.44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст.187, пп. 192.1.1. п. 192.1 ст.192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 381 788,75 грн. (за податковими зобов'язаннями в сумі 305 431 грн., за штрафними санкціями в сумі 76 357,75 грн.)

Позивач не погоджується з висновками Акту перевірки, вважає, що оскаржувані рішення, не відповідають дійсним обставинам та документам, які вивчалися в ході перевірки.

Суд, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З приводу порушень з податку на прибуток, відповідач зазначає, що в ході перевірки встановлено, що TOB "Верховина" мало взаємовідносини з TOB "ПРОМСПЕЦПОСТАВКА" (код за ) на загальну суму 8 577,46 грн., в тому числі ПДВ 1429,58 грн.

Проведеним аналізом діяльності TOB "ПРОМСПЕЦПОСТАВКА" по операціях з контрагентами-постачальниками встановлено: відсутність інформації щодо транспортування вищезазначеного товару від постачальників до TOB "ПРОМСПЕЦПОСТАВКА", відсутність операції з оренди транспортного засобу, відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, (через відсутність необхідної кількості кваліфікованого персоналу, складських приміщень, власного чи орендованого нерухомого майна, транспортних засобів тощо).

Як зазначає відповідач, фактично мала місце реалізація товару, джерело походження яких не встановлене. Наявність факту реалізації TOB "ПРОМСПЕЦПОСТАВКА" є свідченням набуття останнього у власність (безоплатного отримання послуг, робіт) без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання.

Що стосується порушень з податку на додану вартість, відповідач зазначив, що:

TOB "Верховина" сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з TOB "ТЕТРІС БУД" (код за ) у грудні 2017 на суму ПДВ 45 000,00 грн. В податковому обліку TOB "Верховина" податковий кредит по взаємовідносинах з TOB "ТЕТРІС БУД" (код за ) включено до додатку 5 та відображено у рядку 17 "Усього податкового кредиту" декларації з податку на додану вартість за грудень 2017 року;

TOB "Верховина" сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з TOB "Хорас Груп" (код за ) у червні 2017 на суму ПДВ 25 685 грн. В податковому обліку TOB "Верховина" податковий кредит по взаємовідносинах з TOB "Хорас Груп" (код за ) включено до додатку 5 та відображено у рядку 17 "Усього податкового кредиту" декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року.

Згідно баз даних Державної фіскальної служби України, зокрема, ІС "ПОДАТКОВИЙ БЛОК", Архіву електронної звітності, Єдиного реєстру податкових накладних, ВЕБ-САЙТ ГУ ДФС України та інші бази даних Державної фіскальної служби встановлена відсутність придбання товарів (робіт та послуг), що були реалізовані підприємствами TOB "ХОРАС ГРУП", TOB "ТЕТРІС БУД" на адресу TOB "Верховина". Також, відсутня інформація, щодо зберігання даного товару.

Також відсутня інформація щодо транспортування вищезазначеного товару від постачальників до TOB "ХОРАС ГРУП", TOB "ТЕТРІС БУД", яким чином здійснювалось навантаження-розвантаження не відомо. Встановлено лише те, що в періоді який аналізується відсутні операції з оренди транспортного засобу або використання послуг з перевезення (відповідно до ІС "Податковий блок" відсутні операції з перевезення з платниками ПДВ та відповідно до 1 ДФ підприємство не перераховувало доходи за цивільно-правовим договором.).

Проведеним аналізом діяльності TOB "ХОРАС ГРУП" , TOB "ТЕТРІС БУД" по операціях з контрагентами-постачальниками встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької (через відсутність необхідної кількості кваліфікованого персоналу, складських приміщень, власного чи орендованого нерухомого майна, транспортних засобів тощо).

Враховуючи викладене, TOB "ХОРАС ГРУП", TOB "ТЕТРІС БУД" не могли фактично здійснити господарські операції на користь TOB "Верховина", що вказує на формування TOB "Верховина" активу за рахунок надходження активів - товару з джерела невідомого походження, що вказує на безоплатне їх отримання.

Крім того, відповідач посилається на досудові розслідування, в яких згадуються контрагенти позивача TOB "ПРОМСПЕЦПОСТАВКА" та TOB "Хорас Груп" , на підставі чого вважає, оскільки відбулося формування активу за рахунок надходження товарів (сировина для виробництва лаків) з джерела невідомого походження, відповідно це суттєво вплинуло на правильність визначення фінансового результату позивачем, що підтверджує правомірність висновків відповідача.

Щодо господарської діяльності позивача, судом встановлені наступні обставини.

В акті перевірки (додаток 2 до акту перевірки) зазначено, що позивач використовує у фінансово-гоподарській діяльності орендовані приміщення, а саме:

відповідно до договору №02-3 від 09.01.2015 Орендує складські приміщення площею 226 кв.м;

відповідно договору №38-/12 від 30.05.2015 орендує об'єкт нежитлового фонду площею 3 кв.м;

відповідно до договору №21-16 від 05.05.2015 орендує нежитлове приміщення під офіс площе. 52,6 кв.м.

Згідно договору про надання послуг №070417 від 07.04.2017 ПП «Транспромліс» зобов'язується виконувати послуги з надання будівельних механізмів і автотранспорту ТОВ «Верховина». В додатку №1 до зазначеного договору зазначені договірні ціни вартості однієї години будівельних машин та механізмів, серед яких значиться ГАЗ 33104-318 «Газель», яка в подальшому могла б бути використана позивачем для перевезення товару або надання послуг з перевезення.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з TOB «Промспецпоставка».

TOB «Верховина» придбала у постачальника TOB «Промспецпоставка» товар - будівельні матеріали, розрахунки між сторонами здійснені у безготівковій формі, товар передано за платіжним дорученням з оформленням видаткової накладної, податкової накладної.

Про придбання товару - будівельних матеріалів (єврорубіроїд, мастіка бітумна та поребрик) на суму 8 577,45 грн. (в т.ч. ПДВ - 1 429,57 грн.), свідчать :

-Рахунок-фактура № СФ-0000023 від 15.12.2015 ;

-Видаткова накладна № РН-0000023 від 18.12.2015 ;

-Банківська виписка по рахунку Позивача за 18.12.2015.

Сплачену на рахунок TOB «Промспецпоставка» суму 8 577,47 грн., (в т.ч ПДВ - 1 429,58 грн.) TOB «Верховина» відображено в податковому обліку як податковий кредит у декларації з ПДВ за грудень 2015 та в декларації з податку на прибуток за 2015 рік.

Отже, позивач зазначає, що в ході перевірки підтверджені правові відносини із вищевказаними контрагентами-постачальниками на підставі договірних документів, первинних документів податкового та бухгалтерського обліку та інших документів. Вважає, що вищевказані документи є належними засобами доказування юридичних фактів щодо реальності здійснення Позивачем операцій з отриманням товарів (виконаних робіт).

З цього приводу суд зазначає, беручи до уваги той факт, що товар який поставлявся позивачу перевезти власними силами неможливо, відповідно, позивачем повинні надаватися докази оренди транспортного засобу або використання послуг з перевезення, докази оприбуткування даного товару на складах, жодний з цих документів, а ні під час перевірки, а ні суд не надавалися.

Крім того, судом встановлено, що жодних власних транспортних засобів у позивач не має, тому позивачем був укладений договір про надання послуг №070417 від 07.04.2017 ПП «Транспромліс» з надання будівельних механізмів і автотранспорту ТОВ «Верховина», однак доказів оплати за оренду автотранспорту у зазначений період суду надані не були.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з TOB «Хорас Груп».

TOB «Хорас Груп» зареєстроване в якості платника ПДВ з 01.07.2016, на даний час реєстрацію не анульовано.

Позивач зазначає, що за договором підряду № 22/06 від 01 червня 2017 між Позивачем (за договором Генпідрядник) та TOB «Хорас Груп» (за договором Субпідрядник), останній прийняв на себе зобов'язання виконати роботи з поточного ремонту вузла дроблення феросиліція цеха№4 інв.№4238105, 4200577 (п. 1. 1 Договору), роботи виконуються з матеріалу Генпідрядника (п. 1.2 Договору ), розрахунки між сторонами здійснені у безготівковій формі (після підписання актів здачі-прийому виконаних робіт - п. 4.1, 4.2 Договору) за фактично виконані роботи.

На підставі Акту виконаних робіт № 26 від 16.06.2017 та Акту виконаних робіт №25 від 30.06.2017, складеними за формою № КБ-2в, TOB «Хорас Груп», за правилом «першої події», виписано податкові накладні:

-№ 9 від 16.06.2017 на суму 91 200,00 грн. (в т.ч. ПДВ 15 200,00 грн.);

-№ 1 від 30.06.2017 на суму 62 910,00 грн. (в т.ч. ПДВ 10 485,00 грн.).

Сплачену на рахунок TOB «Хорас Груп» суму в розмірі 154 110 грн. (в т.ч. ПДВ 25 685 грн.) TOB «Верховина» відображено в податковому обліку як податковий кредит у декларації з ПДВ за липень 2017.

Відповідно до договору підряду № 22/06 від 01 червня 2017 роботи виконуються з матеріалу Генпідрядника (тобто позивача), однак доказів того, який саме матеріал та в якому об'ємі був використаний TOB «Хорас Груп» під час виконання робіт за договором, суду надано не було.

В акті виконаних робіт закладена вартість матеріалів, виробів та конструкцій, вартість експлуатації машин, однак доказів придбання матеріалів, наявності необхідних для виконання таких робіт матеріалів на складах та доказів оплати за експлуатацію машин, суду надані не були.

Крім того, судом встановлено, що жодних власних будівельних механізмів або транспортних засобів у позивач не має, тому, як вже зазначалося судом вище, позивачем був укладений договір про надання послуг №070417 від 07.04.2017 ПП «Транспромліс» з надання будівельних механізмів і автотранспорту ТОВ «Верховина», однак доказів оплати за оренду будівельних механізмів і автотранспорту у зазначений період, під час перевірки та суду не надавалися.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з TOB «Тетріс Буд».

TOB «Тетріс буд» зареєстроване в якості платника ПДВ 01.04.2017, на даний час реєстрацію не анульовано.

За договором підряду між Позивачем (за договором Замовник) та TOB «Тетріс Буд» (за договором Підрядник) № 15/12 від 01 грудня 2017 останній прийняв на себе зобов'язання виконати загальнобудівельні та електромонтажні роботи за проектом «Капітальний ремонт пасажирського ліфта житлового будинку за адресою:м. Запоріжжжя, вул. Лахтінська 7-а» (п. 1.1 Договору), роботи виконуються з матеріалу Замовника (п. 1.2 Договору ), розрахунки між сторонами здійснені у безготівковій формі (після підписання актів здачі-прийому виконаних робіт - п. 4.1, 4.2 Договору) за фактично виконані роботи.

На підставі Акту виконаних робіт № 78/суб за грудень 2017 на суму120 096,99 грн., який складений за формою № КБ-2в, за правилом «першої події», виписано податкову накладну:

-№ 78 від 15.12.2017 на суму 120964,99 грн. (в т.ч. ПДВ 20 160,83грн.);

Відповідно до акту виконаних робіт виконувалися роботи зі штукатурення поверхонь, фарбування, демонтаж та інші роботи.

В акті виконаних робіт закладена вартість матеріалів, виробів та конструкцій, вартість експлуатації машин, однак доказів придбання зазначених матеріалів, або наявності на складах, необхідних для виконання таких робіт матеріалів, передачі відповідних матеріалів Підряднику або оплати за експлуатацію машин, суду не надавалися.

Докази сплати за договором підряду № 15/12 від 01.12. 2017 суду надані не були.

За договором підряду між Позивачем та TOB «Тетріс Буд» № 15/12/17 від 01 грудня 2017 останній прийняв на себе зобов'язання виконати роботи : «Капітальний ремонт підпірної стінки на об'єкті ПАТ «ЗФЗ» Відкритий склад сировини « інв..№2008076 це№1» (п. 1.1 Договору), роботи виконуються з матеріалу Замовника (п. 1.2 Договору ), розрахунки між сторонами здійснені у безготівковій формі (після підписання актів здачі-прийому виконаних робіт - п. 4.1, 4.2 Договору) за фактично виконані роботи.

На підставі Акту виконаних робіт № 09/01/суб від 15.12.2017 на суму 63035,01 грн., складеного за формою № КБ-2в, TOB «Тетріс Буд», за правилом «першої події», виписано податкові накладні:

-№ 90 від 15.12.2017 на суму 68 035,01 грн. (в т.ч. ПДВ 11 339,17 грн.);

-№ 110 від 15.12.2017 на суму 81 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 13 500,00 грн.).

Однак, суд зазначає що іншого акту виконаних робіт суду надано не було, тобто робіт за договором № 15/12/17 від 01.12.2017 виконано на суму 63035,01 грн.

Доказів сплати за виконані роботи за зазначеними договорами, суду надано не було.

Тобто не підтверджуються виконання робіт, а ні актами виконаних робіт, а ні оплатою за виконані роботи, що свідчить про неправомірність складання податкових накладних.

Також, позивач зазначає, що сплачену на рахунок TOB «Тетріс Буд» суму в розмірі 270 000 грн. (в т.ч. ПДВ 45 000 грн.) за договорами підряду № 15/12 та № 15/12/17 від 01.12.2017 TOB «Верховина» відображено в податковому обліку як податковий кредит у декларації з ПДВ за грудень 2017, однак доказів оплати зазначеної суми суду не надає.

В акті виконаних робіт закладена вартість матеріалів, виробів та конструкцій, вартість експлуатації машин, однак доказів придбання зазначених матеріалів, наявності на складах необхідних для виконання таких робіт матеріалів або оплати за експлуатацію машин, суду не надавалися.

При цьому суд зазначає про відсутність у позивача, власних будівельних механізмів або транспортних засобів, та наявність договору про надання послуг №070417 від 07.04.2017 ПП «Транспромліс» з надання будівельних механізмів і автотранспорту ТОВ «Верховина», однак доказів оплати за оренду будівельних механізмів і автотранспорту, у зазначений період, суду надані не були.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Згідно з п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п. 138.2 ст. 138 ПК України).

Згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування, серед іншого, є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п. 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з положеннями розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.3. ст. 198 ПК України визначено, що 198.3. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Право формування податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг (п. 198.1. ст. 198 ПК України). А згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Із положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Суд зазначає, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Таким чином, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту (податкових зобов'язань). Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд зауважує, що платник податків (покупець товару/послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару вимог податкового законодавства та правил ведення господарської діяльності і в подальшому нести відповідальність за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів.

Не бере до уваги суд посилання відповідача на досудові розслідування, в яких згадаються контрагенти позивача, так як факт порушень чинного законодавства саме позивачем не доведений.

Однак, під час розгляду справи, судом було встановлено відсутність у позивача власних транспортних засобів, відсутні докази оплати оренди транспортних засобів; не доведено в повному обсязі виконання робіт на суми, які позивач зазначає в податкових накладних; по окремим операціям відсутні докази оплати за виконані роботи; відсутні докази оплати за експлуатацію машин; не підтверджено які саме матеріали використовувалися та в яких об'ємах, що свідчить про неможливість підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Враховуючи відсутність належних, достатніх та допустимих доказів щодо можливість підтвердження реальності господарської операції позивача з зазначеними контрагентами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно вимог ст.139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Верховина» (69021, м. Запоріжжя, вул. Друкарська, буд. 77, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 08.04.2019.

Суддя О.В.Конишева