Справа № 821/2205/15-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/2205/15-а
Головуючий в 1 інстанції: Циганій С.І.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у херсонській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

15 липня 2015 року Державна податкова інспекція у м.Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з боржника ФОП ОСОБА_2 до місцевого бюджету податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 57 829,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 09.07.2015 року ФОП ОСОБА_2 має податковий борг в сумі 57 892,50 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, який виник 08.06.2014 року в результаті несплати узгоджених грошових зобов'язань, нарахованих згідно податкового повідомлення - рішення (форми "Р") від 22.04.2014 року № НОМЕР_1 на загальну суму 57 829,50 грн, прийнятого на підставі акту перевірки від 12.03.2014 року № 388/21-03-17-02/НОМЕР_2 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 з питання отримання доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року".

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 податковий борг на загальну суму 57 829,50 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування до місцевого бюджету.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції не встановлено, чи виник у відповідача обов'язок декларувати та сплачувати податок з доходів фізичних осіб з суми анульованого банком боргу за кредитним договором. Крім того, визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі, в той час як відсотки за користування кредитом, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню. Апелянт зазначає, що із загальної суми прощеного боргу у 2011 році у розмірі 287 290,00 грн., лише 142 171,37 грн. є прощенням боргу з основної суми заборгованості за кредитом.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_2 зареєстрований, як фізична-особа підприємець з 03.06.2003р.

ДПІ у м.Херсоні проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань отримання доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р., за результатами якої складений акт від 12.03.2014р. №388/21-03-17-02/НОМЕР_2.

Актом перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2 за 2012р. отримував доходи як додаткове благо, які згідно абзацу "д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України підлягають включенню до загального річного оподатковуваного доходу та підлягають відображенню в податковій декларації про майновий стан і доходи. Відповідачем не включено до загального річного оподатковуваного доходу у вигляді блага у розмірі 287 290,00 грн., що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 46 263,60 грн. та штрафних санкцій у сумі 11 565,90 грн.

22 квітня 2014 року ДПІ у м. Херсоні прийнято податкове повідомлення - рішення форми "Р" № 002601702, яким позивачу визначено податковий борг у загальному розмірі 57 829,50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за ФОП ОСОБА_2 обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 57 829,50 грн., який ним самостійно не сплачений.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим Кодексом України, в редакції, яка діяла до 01.01.2017 року.

Відповідно до пп.163.1.1 та 163.1.2 п.163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Абзацом 2 пп. 164.1 статті 164 ПК України визначено, що загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до пп. 162.2.17 п. 16.2 ст. 162 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Підпунктом 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до підпункту "д" пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції, чинній до 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з підпунктом "б" пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ст. 605 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що додаткове благо визначається як доход у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує доход платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує доход платника податку і включається в його оподатковуваний доход. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Відсутність в підпункті "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України точності щодо визначення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (процентного) кредитором за його самосійним рішенням, була усунена шляхом внесення змін Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Згідно з підпунктом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

З наведеного вбачається, що законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Аналізуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що для вирішення питання про стягнення з відповідача суми податку на доходи фізичних осіб, яке виникло в результаті отримання додаткового блага, треба встановити природу додаткового блага.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для виникнення податкового боргу стало не відображення у декларації про майновий стан за 2012 рік доходу, як додаткового блага, отриманого від ПАТ "СЕБ Банк".

З п.3 договору про внесення змін та доповнень до договору кредиту № 37-840пн/49/08 на придбання нерухомого майна від 18.06.2008 року, укладеного 28 квітня 2011 року між ПуАТ "СЕБ Банк" та ОСОБА_2 вбачається, що сторони домовились в разі внесення позичальником грошових коштів в розмірі не менше суми еквівалентної 600 000 грн. у строк до 26.05.2011 року в рахунок погашення існуючої кредитної заборгованості за договором кредиту на придбання нерухомого майна, зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитодавцем позичальника від його обов'язків сплати залишку суми кредитної заборгованості.

Згідно п.2 цього ж договору, станом на 28.04.2011 року заборгованість за кредитним договором становила 105 918,59 дол.США та 42 509,00 грн., з яких 89 511,91 дол.США -строкова заборгованість за кредитом, 3 518,14 дол США - прострочена заборгованість щодо сплати кредиту, 12 888,54 дол.США - прострочена заборгованість щодо сплати процентів, 42 509 грн - розрахована пеня.

Згідно п. 6 цього договору, кошти в першу чергу спрямовуються на прострочений до повернення кредит та суму основного боргу за кредитом, а вже потім на прострочені проценти та пеню.

Враховуючи, що відповідач повинен був внести суму у 600 000 грн., що в еквіваленті станом на 28.04.2011 року становила 75 376,88 дол.США, а отже була значно нижчою ніж заборгованість за кредитом.

Для з'ясування обставин щодо суми прощення боргу та її складових (тіло кредиту, пеня, проценти) П'ятим апеляційним адміністративним судом витребувано від Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області копію податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку форми № 1ДФ наданого ПУАТ "ФІДОБАНК" (правонаступника ПАТ "СЕБ Банк") за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, згідно якого вбачалось би, що ОСОБА_2 отримав доходи у вигляді додаткового блага. Крім того, витребувано від публічного акціонерного товариства "СЕБ Банк" докази направлення ОСОБА_2, та отримання ним, повідомлення про анулювання (прощення) боргу та включення банком суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено) за договором кредиту № 37-840пн/49/08 на придбання нерухомого майна від 18.06.2008 року. Згідно відповіді ПАТ "Фідобанк" №1-4-2/300ЛК від 21.02.2019 року, воно не може надати до суду запитувану інформацію, оскільки така інформація відсутня, кредитна справа позичальника ОСОБА_2 № 37-840пн/49/08 і запитувані документи від ПАТ "СЕБ Банк" до архіву ПУАТ "ФІДОБАНК" не передавалися.

Крім того, листом від 27.02.2019 року за № 121/9/21-22-10-05-04 Херсонська ОДПІ повідомила, що станом на 15.01.2019 року, згідно "Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів" в період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року платником податків ОСОБА_2 не отримувалися доходи у вигляді додаткового блага у сумі 287 290 грн.

З аналізу наданих на запит суду документів вбачається, що висновки акту ДПІ у м.Херсоні № 388/21-03-17-02/НОМЕР_2 від 12.03.2014 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 з питання отримання доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року щодо, отримання відповідачем додаткового блага у розмірі 287 290 грн., не відповідають дійсності.

З наданих відповідачем до апеляційної скарги документів також неможливо встановити розмір отриманого ним доходу у розміру прощеної суми кредиту.

Враховуючи викладене, у зв'язку із неможливістю документального підтвердження обставин отримання відповідачем у 2012 році додаткового блага у сумі 287 290 грн., судова колегія приходить до висновку щодо відсутності у позивача підстав для стягнення з ФОП ОСОБА_2 податкового боргу по податку фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 57 829,50 грн.

Суд першої інстанції не врахував наведені норми права, надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ДПІ у м.Херсоні.

Керуючись ст.ст.308,311,312,315,317,321,322,325,329 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року - скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко