Справа № 0840/2873/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/2873/18

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року

у справі № 0840/2873/18

за позовом ОСОБА_1 ,

до Міністерства оборони України,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 25 протоколу засідання комісії Міністерства оборону України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.06.2018 № 65;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності IIІ групи, внаслідок травми, поранення, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 у розмірі 112000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.11.2017 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності. Оскільки інвалідність настала як наслідок виконання позивачем обов`язків військової служби, то позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У встановленому законодавством порядку позивач звернувся через уповноважений орган до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, проте, рішенням Міністерство оборони України позивачу безпідставно та необґрунтовано відмовило у нарахуванні та виплаті відповідної допомоги.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», застосування якої пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Щодо суми такої допомоги суд зазначив, що одноразова грошова допомога позивачу повинна бути призначена та виплачена у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, що складає 112000 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідач зазначає, що одноразова грошова допомога призначається військовослужбовцям строкової служби у разі, якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. Інвалідність позивачу встановлено 08.11.2017, а звільнений зі служби позивач - 12.08.1988, тому підстави для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у відповідача відсутні.

Відповідач в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і сторонами не спростовується, позивач ОСОБА_1 проходив військову службу на території Афганістану в період з 17.11.1987 по 12.08.1988, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 №10 від 24.01.2018.

Згідно Висновку спеціаліста Запорізького обласного бюро судмедекспертизи № 49 від 26.10.2015, при огляді позивача виявлено рубці на голові та на лівій нижній кінцівці. Давність виникнення рубців понад 15 років; рубці не виключають можливості спричинення поранень в серпні 1987 року при участі позивача в бойових діях на території Афганістану.

Відповідно до Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 30.10.2015 № 4039 позивач має мінно-вибухову травму, осколкові поранення голови та лівої ноги, наслідком яких стали МВТ, ЗЧМТ (контузія головного мозку) та рубці.

За висновком комісії травма, поранення (контузія), захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 16).

08.11.2017 комісією МСЕК ОСОБА_1 безстроково встановлено IІI групу інвалідності у зв`язку з травмою, пораненням (контузією) і захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, що підтверджується копіює довідки серії АВ № 0840037 (а.с. 14).

29.11.2017 позивач отримав посвідчення інваліда ІІІ групи серії НОМЕР_1 , яке підтверджує право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с. 7).

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про направлення до Міністерства оборони України його особистих документів для прийняття рішення щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги згідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 925 від 25.12.2013.

Міноборони України прийнято рішення, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №65 від 22.06.2018 (пункт 25), відповідно до якого, ОСОБА_1 не має права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з пп. 6 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також пп. 3 п. 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби.

Також зазначено, що діючим законодавством не передбачено призначення одноразової грошової допомоги особам, звільненим зі строкової військової служби, інвалідність яким встановлена внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Вважаючи такі дії Міністерства оборони України протиправними ОСОБА_1 оскаржив їх в судовому порядку.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції.

Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч.8 ст.16-3 вказаного Закону № 2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч.9. ст.16-3 Закону № 2011-ХІІ).

Пунктом 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України передбачено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

За правилами п.3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, моментом виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності (08.11.2017), а саме: Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017.

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ в редакції, що діяла на час встановлення позивачу інвалідності (08.11.2017), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Отже, за змістом наведеної вище норми п.6 ч.2 ст.16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується:

у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві,

або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Тобто, умова, за якої право на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає, полягає в обмеженні проміжком часу (три місяці від дня звільнення зі служби) виключно у випадку встановлення військовослужбовцю строкової військової служби інвалідності внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби.

У разі ж встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, одноразова грошова допомога призначається незалежно від часу звільнення зі служби.

В спірному випадку згідно вказаному вище витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України № 65 від 22.06.2018 відповідачем встановлено обставини, що рядовому в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), якого 04.05.1989 звільнено зі строкової військової служби, 08.11.2017 під час огляду органами МСЕК визнано інвалідом III групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (довідка МСЕК серія АВ № 0840037 від 08.11.2017).

Виходячи з наведеного, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про наявність у позивача права на отримання встановленої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразової грошової допомоги. Рішення відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням позивачеві інвалідності у зв`язку із пораненням та захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з тих підстав, що інвалідність встановлено понад 3-х місячний строк після звільнення зі служби, не відповідає наведеним правовим нормам, є протиправним.

Також апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції, що одноразова грошова допомога позивачу повинна бути призначена та виплачена у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, що складає 112000 грн.

Оскільки відповідно до наведеної вище норми п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, та з огляду на те, що інвалідність позивачу встановлена 08.11.2017, відповідач при вирішенні питання про нарахування та виплати позивачеві одноразової грошової допомоги повинен був керуватися Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком № 975 в редакції, що діяла час встановлення позивачеві інвалідності.

Відповідно до ч. 2 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 3 п. 6 Порядку №975 (у редакції, яка діяла на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві, у розмірі: 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з ч.6 ст. 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або, у разі відмови, для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Виходячи з наведеного, Порядком № 975 встановлено вичерпний перелік рішень (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що приймаються розпорядником бюджетних коштів за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Таким чином, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення.

В даному випадку відповідачем за результатами розгляду поданих позивачем документів прийнято рішення про відмову у призначенні грошової допомоги, при цьому не призначення позивачу такої допомоги, як встановлено вище, здійснено відповідачем всупереч вказаним вище вимогам чинного законодавства України, а тому такі дії є протиправними.

Враховуючи встановлені вище фактичні обставини, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання протиправними оскаржуваних дій відповідача і зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачеві одноразову грошову допомогу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 0840/2873/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко