Справа № 400/3129/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/3129/18
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Колегія суддів Пятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ріал" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року, прийняте у відкритому судовому засіданні о 13:06 год м.Миколаєві по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Ріал" до Приватного виконавця ОСОБА_1, 3-ті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування оцінки майна

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати дії приватного виконавця ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні № 57447523 по оцінці нежитлового обєкта, що розташований за адресою м. Вознесенськ, вул. Київська 247/2 та належить на праві власності ПП «Ріал» неправомірними та скасувати оцінку, оформлену Звітом ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» про незалежну оцінку нежитлового обєкта, що складається з адміністративної будівлі літ. «А3», загальною площею 903,3 кв. м. та будівлі відкритого складу літ. «П1» площею 367,2 кв.м., розташованого, за адресою Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул.Київська,буд.247/2, який належить ПП «Ріал».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, при проведенні експертної оцінки майна не надав експерту вихідні дані, технічну документацію на адміністративну будівлю. Також в порушення ст.57 Закону України « Про виконавче провадження» не повідомив позивача про результати визначення вартості майна, не пізніше наступного робочого дня, а повідомив 28.11.2018р.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить повністю скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення у формі постанови, якою позовні вимоги задовольнити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що правомірність дій відповідача не може зводитися лише до формального прийняття ним звіту про оцінку від оцінювача та повідомлення про нього сторін виконавчого провадження, оскільки сама оцінка майна повинна відповідати вимогам закону.

У відзиві на апеляційну скаргу зазначається, що відповідач діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Позивачем було проведено рецензування звіту про незалежну оцінку майна ОСОБА_5, яка діє на підставі сертифіката від 23.05.1995, але позивачем не надано копію посвідчення про підвищення кваліфікації, які оцінювачі повинні проходити відповідно до ст.ст.13,14,15 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», тому рецензування на незалежну оцінку нежитлового обєкту, виконаного експертом ОСОБА_5, не може братись до уваги, оскільки не підтверджена її кваліфікація.

Також, ОСОБА_2 надала до суду відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки позивач в своїй апеляційній скарзі не мотивує в чому саме полягає незаконність рішення суду першої інстанції.

02.04.2019 року до суду надійшла заява від ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою від 17.10.2018року обєднано виконавчі провадження у зведене виконавче провадження. На виконанні у приватного виконавця перебувають декілька виконавчих документів відносно одного боржника - Приватного підприємства «Ріал».

Постановою приватного виконавця ОСОБА_1 від 22.10.2018 описано та арештовано майно(кошти) боржника.

Постановою приватного виконавця ОСОБА_1 від 12.11.2018 призначено субєкта оціночної діяльності-субєкта господарювання ТОВ «Експертно-консалтинговий центр», який має сертифікат субєкта оціночної діяльності, виданий 24.04.2018 року та зобовязано субєкта оціночної діяльності у 15-денний строк надати звіт про оцінку майна (акт опису майна): нежитловий обєкт-комплекс будівель, що складається з адміністративної будівлі загальною площею 903,3 кв.м., що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 247/2.

Звітом про незалежну оцінку визначена вартість майна боржника 1397353 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено, що відповідач 20.11.2018 року отримала звіт про незалежну оцінку майна, та на наступний день надіслала його позивачу (а.с.34-36).

Позивач надав суду роздруківку з Укрпошти, про те, що поштове відправлення про звіт приватного виконавця, яка свідчить, що воно було відправлено 21.11.2018 року, та отримано позивачем 28.11.2018 року.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до вимог передбачених ст.2 КАС України. Також відповідно до ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Відтак, права позивача повинні бути порушені саме діями приватного виконавця. Позивач не довів суду, що відповідачем були допущені вимоги чинного законодавства. Позивач по суті не погоджується з експертною оцінкою майна, а не з діями приватного виконавця.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Примусове виконання рішень здійснюють у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) випадках приватні виконавці, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 1 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 57 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (ч.1-ч.3).

Відповідно до ч.5 ст.57 Закону України № 1404-VIII виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оцінку мана, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» вказано, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Порядок проведення оцінки майна та вимоги до звіту про оцінку майна затверджені постановою Кабінету міністрів України від 10.09.2003 року № 1440.

Згідно ст. 57 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єктам господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

З аналізу вказаних норм випливає, що в разі примусового виконання виконавчого документу виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі щодо накладення арешту на майно яке звернуто стягнення та визначення вартості вказаного майна.

Крім того, ст. 57 Закону України № 1404-VIII визначено, що у разі недосягнення сторонами виконавчого провадження згоди щодо визначення вартості майна на яке звернуто стягнення державний виконавець залучає експерта, суб'єкта оціночної діяльності.

Враховуючи вищенаведені норми, колегія суддів приходить до висновку, що Закон № 1404-VIII чітко визначає дії, яких повинен вжити державний виконавець в разі примусового виконання виконавчого документу.

Також, відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку мана, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» - звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Колегією суддів встановлено, що в апеляційній скарзі апелянт в обґрунтування своїх доводів зазначає, що про не надання експерту технічну документацію на нерухомий обєкт, тому оцінку експерта необхідно скасувати та про порушення строків повідомлення позивача зі звітом про оцінку майна.

Згідно матеріалів справи, приватний виконавець отримав звіт ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» про незалежну оцінку нежитлового обєкта, що складається з адміністративної будівлі літ. «А3», загальною площею 903,3 кв. м. та будівлі відкритого складу літ. «П1» площею 367,2 кв.м., розташованого, за адресою Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.Київська,буд.247/2, який належить ПП «Ріал» - 20.11.2018 року та надіслав позивачу 21.11.2018 року, тобто наступного дня, відповідно до вимог ст.57 Закону України « Про виконавче провадження» .

Також зазначене не заперечується апелянтом, оскільки згідно наданого позивачем листа-відстеження Укрпошти свідчить, що відповідачем не порушено строки надсилання повідомлення звіту про незалежну оцінку (а.с.35).

Судова колегія не погоджуються з доводами апелянта, щодо захисту його порушених прав шлахом звернення до суду з позовом, про визнання протиправними дії приватного виконавця та скасування оцінки майна, оформлену Звітом, оскільки відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до вимог передбачених ст.2 КАС України.

Таким чином, права Приватного підприємства "Ріал" у даній справі приватним виконавцем не порушені, апелянт зворотнього не довів суду, що відповідачем були порушені вимоги чинного законодавства при прийняття відповідачем звіту про оцінку та повідомлення відповідачем сторін про звіт.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що права та інтереси Приватного підприємства "Ріал" в даному випадку могли бути порушенні субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання ТОВ «Експертно-консалтинговий центр», оскільки апелянт фактично не погоджується з експертною оцінкою майна, однак позов предявлено до приватного виконавця.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ріал" залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов