Справа № 727/7684/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2019 року

Київ

справа № 727/7684/16-а

провадження № К/9901/18339/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., провівши у касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» до Чернівецької міської ради, третя особа - управління по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішень, за касаційною скаргою Чернівецької міської ради на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці у складі судді Чебан В.М. від 27 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративною суду у складі колегії суддів: Граб Л.С., Білої Л.М., Гонтарука В.М. від 12 квітня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» звернулось до суду з позовом до Чернівецької міської ради, третя особа - управління по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішень, в якому просило:

- поновити пропущений з поважних причин строк звернення до адміністративного суду;

- визнати протиправними та скасувати: пункт 2.1 рішення 32 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання від 11 вересня 2008 року № 685; пункт 1.2 рішення 49 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання від 25 лютого 2010 року № 1248;

- зобов'язати Чернівецьку міську раду розглянути питання та прийняти рішення щодо надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» на складання проекту відведення в оренду земельної ділянки по вул. Рівненській, 7-А площею 6,3 га, як переможцю конкурсу, для проведення реконструкції частини незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою під готельно-туристичний комплекс та будівництво групи житлових будинків.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративною суду від 12 квітня 2017 року, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» було задоволено частково.

Визнано поважними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» строків для звернення до суду з позовом.

Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» пропущений з поважних причин строк звернення до суду.

Визнано протиправним та скасовано пункт 2.1 рішення 32 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання від 11 вересня 2008 року № 685.

Визнано протиправним та скасовано пункт 1.2 рішення 49 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання від 25 лютого 2010 року № 1248.

Зобов'язано Чернівецьку міську раду винести на розгляд чергової сесії, що відбудеться після набрання постановою суду законної сили, питання щодо надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» на складання проекту відведення в оренду земельної ділянки по вул. Рівненській, 7-А, площею 6,3 га, як переможцю конкурсу, для проведення реконструкції частини незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою під готельно-туристичний комплекс та будівництво групи житлових будинків.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Визнаючи поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлюючи цей строк суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач 6 квітня 2016 року на засіданні комісії Чернівецької міської ради з розгляду земельних спорів з питання спірного суміжного землекористування по вул. Рівненській, № 7- а та №7, вперше дізнався про те, що частина земельної ділянки по вул. Рівненській, 7 площею 6,3113 га, яка, на його думку, повинна бути надана позивачу як переможцю конкурсу для проведення реконструкції частини незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою під готельно-туристичний комплекс та будівництво групи житлових будинків, була виділена управлінню по фізичній культурі та спорту міської ради для будівництва спортивного комплексу, і цій частині земельної ділянки було присвоєно іншу поштову адресу: вул. Рівненська, 7-А.

4. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем неодноразово подавались відповідачу клопотання про надання в оренду земельної ділянки розміром 8.0 га однак, відповідачем рішення з приводу бажаного розміру земельної ділянки не приймалося. Тобто, Чернівецька міська рада в порушення наведених законодавчих норм не розглянула в повному обсязі клопотання позивача на сесії з подальшим прийняттям рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Чернівецька міська рада звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративною суду від 12 квітня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» у задоволенні позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до пункту 1.3 рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів від 4 червня 1991 року № 216/13 управлінню капітального будівництва Чернівецького облвиконкому було відведено під будівництво дитячої лікарні та поліклініки земельну ділянку площею 8 га по вул. Ровенській, 7 в м. Чернівці за рахунок земель Придністровської дослідної станції садівництва, що розміщені в межах адміністративних границь міста Чернівців.

Рішенням Чернівецької обласної ради від 17 березня 2004 року № 18-13/04 із змінами, внесеними рішенням від 12 серпня 2004 року № 119-15/04, за клопотанням Чернівецької обласної державної адміністрації дано згоду на приватизацію незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою по вул. Ровенській, 7 та встановлено спосіб приватизації: продаж за конкурсом та обов'язкову умову приватизації: наявність програми (бізнес-плану) будівництва в рамках реалізації Програми розвитку туризму в Чернівецькій області на 2004 - 2010 роки готельно-туристичного комплексу. Для проведення конкурсу даним рішенням створена конкурсна комісія, голові Чернівецької обласної ради доручено укласти з переможцем конкурсу договір купівлі-продажу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» стало переможцем конкурсу з приватизації незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою, у зв'язку з чим між позивачем і територіальними громадами сіл, селищ і міст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради 11 листопада 2004 року було укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва по вул. Рівненській, 7 в м. Чернівці. Пунктом 1.2 договору купівлі-продажу від 11 листопада 2004 року передбачено, що придбаний позивачем об'єкт незавершеного будівництва розташований на земельній ділянці площею 8 га, яка відведена під будівництво дитячої лікарні з поліклінікою на підставі пункту 1.3 рішення Чернівецької обласної ради від 12 серпня 2004 року № 119-15/04.

Як переможця конкурсу пунктом 5.7 договору купівлі-продажу від 11 листопада 2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» зобов'язано виконати умови конкурсу, зокрема, здійснити будівництво в рамках Програми розвитку туризму області на 2004-2010 роки Туристично-готельного комплексу, що включає в себе: будівництво готельного комплекту, туристичного комплексу та житлового комплексу, а також створити на об'єкті приватизації не менше 1250 робочих місць з безпечними та нешкідливими умовами праці.

Пунктом 5.4 договору купівлі-продажу від 11 листопада 2004 року позивача зобов'язано використовувати об'єкт приватизації за призначенням, визначеним рішенням 15 сесії Чернівецької обласної ради 4 скликання №119-15/04 від 12.08.2004р., пунктом 3.2 якого передбачено будівництво готелю та туристичного комплексу.

Пунктом 2.1. рішення 32 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання від 11 вересня 2008 року № 685 надано дозвіл управлінню по фізичній культурі га спорту Чернівецької міської ради виконати будівництво спортивного комплексу та складання проекту відведення земельної ділянки площею 3,0 га за рахунок земель запасу міста в постійне користування на вул. Рівненській, 7-А на підставі заяви управління по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради від 24 липня 2008 року № 6-3682.

Пунктом 1.2 рішення 49 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання від 25 лютого 2010 року № 1248 були внесені зміни в рішення 32 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання від 11 вересня 2008 року № 685, а саме збільшено площу виділеної управлінню по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради земельної ділянки по вул. Рівненській, 7-А з 3,0 га до 7,0 га та прийнято рішення про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки.

7. Вважаючи, що рішення Чернівецької міської ради від 11 вересня 2008 року № 685 та від 25 лютого 2010 року № 1248 порушують його права, Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами першої та апеляційної інстанції не надано правової оцінки доводам відповідача.

Оскільки, земельна ділянка по вул. Ровенській площею 8,0 га не була сформована як окремий об'єкт цивільних правовідносин, відповідно на неї не виникало будь-яких цивільних прав у відповідності до діючого законодавства. Право на неї не могло перейти до інших юридичних чи фізичних осіб на підставі цивільно-правових угод укладених за результатами приватизаційних конкурсів державного чи комунального майна.

Зазначає, що спірна земельна ділянка не була надана у власність чи користування у відповідності з вимогами Земельного кодексу України 1991 року будь-якій фізичній чи юридичній особі, в тому числі і управлінню капітального будівництва облвиконкому, вона перебувала у землях запасу, а відтак відповідно до пункту 12 Розділ X Земельного кодексу України розпорядження нею здійснювала міська рада.

Відповідач посилається на те, що позивач набув право користування земельною ділянкою площею 1,7107 га по вул. Рівненській,7 під об'єктом незавершеного будівництва для його реконструкції під готельно-туристичний комплекс на підставі рішень міської ради від 30 червня 2006 pоку № 49 та від 25 січня 2007 року № 220 прийнятими за результатами розгляду його звернень від 20 лютого 2006 pоку та від 19 червня 2006 pоку.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом та те, що зазначений спір має приватно-правовий характер.

9. Відзиву на касаційну скаргу Чернівецької міської ради на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративною суду від 12 квітня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. За змістом статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

11. Відповідно до частини 5 статті 116 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

12. Згідно статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

13. Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

14. Відповідно до частини 4 статті 123 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною 15 статті 151 цього Кодексу, документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

15. Частиною 15 статті 151 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що матеріали погодження місця розташування об'єкта повинні включати, зокрема, викопіювання з генерального плану або іншої містобудівної документації населеного пункту.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

16. Рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів від 4 червня 1991 року № 216/13 «Про відведення земельних ділянок під будівництво та надання дозволу на проектування і будівництво підприємствам та організаціям міста», яким управлінню капітального будівництва Чернівецького облвиконкому було відведено під будівництво дитячої лікарні та поліклініки земельну ділянку площею 8 га по вул. Ровенській, 7 в м. Чернівці, є чинним.

17. Пунктом 1.2 договору купівлі-продажу від 11 листопада 2004 року передбачено, що земельна ділянка розміром 8,0 гектарів відведена під будівництво дитячої лікарні з поліклінікою згідно пункту 1.3 рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів від 4 червня 1991 року № 216/13 «Про відведення земельних ділянок під будівництво та надання дозволу на проектування і будівництво підприємствам та організаціям міста».

18. Згідно правового висновку сформованого Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 положення статті 120 Земельного кодексу України закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

19. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 Земельного кодексу України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

20. Як встановлено судами попередніх інстанцій в рамках реалізації укладеного договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» розроблено містобудівне обґрунтування забудови території південно-західної частини міста Чернівці в межах вулиць Рівненська - Комарова. Згідно погодженого 1 жовтня 2006 року головним архітектором м. Чернівців генплану вказаної території, на земельній ділянці площею 8 га по вул. Рівненській запроектовано готельно-туристичний комплекс та житловий квартал загальною житловою площею 62 тис. кв. м.

Однак, згідно поданої управлінням по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради

землевпорядної документації, яка слугувала підставою прийняття оскаржуваних рішень, міститься штамп та погодження головного архітектора міста Чернівці від 1 жовтня 2006 року, до складу якої входить викопіювання з генерального плану міста, де в частині спірної земельної ділянки запроектовано спортивний комплекс.

21. Зазначене свідчить про те, що оскаржувані рішення прийняті на підставі неналежної землевпорядної документації.

22. Для реалізації своїх обов'язків переможця конкурсу Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» неодноразово звертався до Чернівецької міської ради та міського голови, із заявами про надання в оренду земельної ділянки площею 8 га по вул. Рівненській, 7 в м. Чернівці для будівництва готельно-туристичного комплексу, що підтверджується наявними у матеріалах справи клопотаннями.

23. Рішенням 3 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 30 червня 2006 року № 49 Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» було надано дозвіл на складання проекту відведення в оренду земельної ділянки по вул. Рівненській, 7 площею 1,7 га.

24. Рішенням 12 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 25 січня 2007 року № 220 було затверджено проект відведення даної земельної ділянки і надано її в оренду.

25. Прийняття Чернівецькою міською радою рішення стосовно частини земельної ділянки про передачу в оренду якої позивачем заявлялось клопотання свідчить про те, що відповідач не розглянув в повному обсязі клопотання позивача з подальшим прийняттям рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

26. Враховуючи, що оскаржувані рішення прийняті на підставі неналежної землевпорядної документації та те, що відповідачем не прийнято рішення щодо решти частини земельної ділянки, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку визнавши протиправними та скасувавши пункт 2.1 рішення 32 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання від 11 вересня 2008 року № 685 та пункт 1.2 рішення 49 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання від 25 лютого 2010 року № 1248 та зобов'язав відповідача винести на розгляд чергової сесії питання про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» на складання проекту відведення в оренду земельної ділянки по вул. Рівненській, 7-А, площею 6,3 га, як переможцю конкурсу, для проведення реконструкції частини незавершеного будівництва дитячої лікарні з поліклінікою під готельно-туристичний комплекс та будівництво групи житлових будинків.

27. Стосовно доводів відповідача прот, що даний спір має приватно-правовий характер колегія суддів зазначає наступне.

28. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення із позовом) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

29. Згідно із частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

30. За визначенням пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

31. Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

32. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

33. Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 Кодексу адміністративного судочинства України (у чинній редакції), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

34. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

35. Водночас, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

36. Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

37. Положеннями статті 123 Земельного кодексу України визначено, що передача земельних ділянок відбувається шляхом прийняття рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

38. Згідно з частиною 6 статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею

186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

39. З наведених норм можна зробити висновок, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.

40. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

41. Відтак - правовідносини, пов'язані з прийняттям та реалізацією такого рішення не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов'язань осіб.

42. При прийнятті такого рішення орган державної влади виконує дозвільну функцію, що притаманна органу державної влади у публічно-правових відносинах.

43. Тому спір як щодо рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, так і оскарження дій суб'єкта владних повноважень щодо надання чи відмови у наданні такого дозволу є публічно-правовим.

44. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц.

45. Доводи відповідача не спростовують твердження позивача про те, що зі змістом оскаржуваних рішень він ознайомився на засіданні комісії Чернівецької міської ради з розгляду земельних спорів, яке відбулось 6 квітня 2016 року.

46. Враховуючи, що про існування оскаржуваних рішень Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобус-2020» дізналось у квітні 2016 року, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку визнавши поважними причини пропуску строку звернення до суду.

47. Не заслуговують на увагу посилання відповідача на те, що судами попередніх інстанцій не надано правової оцінки усім доводам відповідача, оскільки хоча пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року і зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, пункт 29).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

48. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративною суду від 12 квітня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

судді Я. О. Берназюк

М. І. Гриців