Справа № 760/2490/18
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №760/2490/18
Провадження №2-а/760/377/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі судді Лазаренко В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2018 позивач, ОСОБА_1, звернулася в суд з позовом до відповідача, Київської міської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача в справі про порушення митних правил №01115/10000/17 від 18.01.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за чт. 485 МК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на митну територію України з Польщі на підставі товаросупровідних документів: договору оренди обладнання від 24.12.2015 №DO/242115, рахунку-проформи від 16.01.2016 №1/01/2016, CMR ввід 09.12.2015 надійшли товари, відправником яких виступила компанія KW BUD Sp.z.o.o., одержувачем ТОВ «Захист будівельних конструкцій», а саме: 1) «верстати для обробки дерева, стругальні, фрезерні, що були у використанні: чотирьохсторонній фугувальний станок «WEINIG типу U17N,1980 р.в., заводський номер 855-5651, у комплекті з аксесуарами - 1 шт.; максимальна робоча ширина 170 мм, максимальна робоча висота 120 мм, кількість шпинделів 7 шт, виробник Michael Weining GmbH &Co, країна виробництва Німеччина»; 2) «верстати для обробки дерева, пиляльні із дисковою пилкою, що були у використанні: багато пил дисковий Esterer тип DKL/E, 1961 р.в., заводський номер 1579 - 1 шт.; висота пропилу - 120 мм, 3 двигуна потужністю: 3 кВт, 5 кВт, 7 кВт, 4800 об/хв, швидкість подачі до 50 м в хв, зі столом подачі, габарити: 1330 мм х 1240 мм х 1400 мм; торгівельна марка Esterer, країна виробництва Німеччина». 30.11.2017 ним як декларантом/керівником ТОВ «Юрброк-Сервіс» на підставі договору доручення від 11.12.2015 №145, укладеного між ТОВ «Юрброк-Сервіс» та ТОВ «Захист будівельних конструкцій», про надання послуг на декларування товарів до Київської міської митниці ДФС подано до митного оформлення митну декларацію в режимі імпорту №UA100070/2017/212582 з метою випуску вказаних товарів у вільний обіг. До завершення митного оформлення ним самостійно було виявлено допущену в графі 47 митної декларації №UA100070/2017/212582 помилку в розрахунках, зокрема, розрахунку належної до сплати пені відповідно ст. 106 МК України та ст. 100 ПК України, і, оскільки внесення виправлень в дану графу не допускається, - подано до митниці в електронному вигляді заяву від 01.12.2017 №1 про відкликання цієї декларації в порядку, передбаченому законодавством. В подальшому ним було подано до Київської міської митниці ДФС декларацію з виправленими розрахунками, а відповідний товар випущено митницею 07.12.2017 у вільний обіг після сплати всіх передбачених законодавством коштів, що підтверджується митною декларацією від 07.12.2017 №UA100070/2017/212993.

Разом з цим, 07.12.2017 відповідачем відносно нього складено протокол про порушення митних правил №1115/10000/17, відповідно до якого його дії щодо подання митної декларації від 30.11.2017 №UA100070/2017/212582, графа 47 якої містила помилку у розрахунку пені, кваліфіковано як порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України, а саме, заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо розрахунку пені за строк умовного часткового звільнення від оподаткування митними платежами товарів, поміщених в режим тимчасового ввезення, що призвело до зменшення їх розміру.

18.01.2018 відповідачем винесено оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил №1115/10000/17, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 14 512, 86 грн.

З зазначим рішення відповідача він не погоджується, вказуючи на його незаконність та необґрунтованість.

Позивач посилається зокрема на те, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було виконано вимоги закону щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, оскільки в постанові не вказано переконливих доказів протиправності його дій, доказів його вини у формі умислу. У оскаржуваній постанові відповідачем не надано жодної оцінки його доводам про те, що зазначений у графі 47 митної декларації від 30.11.2017 №UA100070/2017/212582 невірний розмір пені є результатом помилки в її розрахунку, тому, що ним самостійно була виявлена зазначена помилка, повністю сплачено належні митні платежі у відповідному розмірі.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що пеня не є митним платежем у розумінні митного законодавства, в той час як об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, включає заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, з метою неправомірного звільнення від сплати саме митних платежів чи зменшення розміру таких платежів.

Зазначені обставини, як вказує позивач, свідчать про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення та вказують на протиправність постанови митного органу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 05.02.2018 в справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи, встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів у відповідності до вимог ст. 174 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) надіслані відповідачу та вручені 09.03.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

26.03.2018 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити в задоволенні позову, вказує, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення винесена відповідачем з дотриманням вимог закону, оскільки позивачем у митної декларації від 30.11.2017 №UA100070/2017/212582 заявлено неправдиві відомості стосовно нарахування пені за строк умовного часткового звільнення від оподаткування митними платежами.

07.05.2018 позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вказує на те, що відповідачем не виконано вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України, оскільки не надано доказів, які підтверджують правомірність оскаржуваної постанови, а також доказів, які витребовувались судом.

Дослідивши докази та з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що на митну територію України з Польщі на підставі товаросупровідних документів: договору оренди обладнання від 24.12.2015 №DO/242115, рахунку-проформи від 16.01.2016 №1/01/2016, CMR ввід 09.12.2015 надійшли товари, відправником яких виступила компанія KW BUD Sp.z.o.o., одержувачем ТОВ «Захист будівельних конструкцій», а саме: 1) «верстати для обробки дерева, стругальні, фрезерні, що були у використанні: чотирьохсторонній фугувальний станок «WEINIG типу U17N,1980 р.в., заводський номер 855-5651, у комплекті з аксесуарами - 1 шт.; максимальна робоча ширина 170 мм, максимальна робоча висота 120 мм, кількість шпинделів 7 шт, виробник Michael Weining GmbH &Co, країна виробництва Німеччина»; 2) «верстати для обробки дерева, пиляльні із дисковою пилкою, що були у використанні: багато пил дисковий Esterer тип DKL/E, 1961 р.в., заводський номер 1579 - 1 шт.; висота пропилу - 120 мм, 3 двигуна потужністю: 3 кВт, 5 кВт, 7 кВт, 4800 об/хв, швидкість подачі до 50 м в хв, зі столом подачі, габарити: 1330 мм х 1240 мм х 1400 мм; торгівельна марка Esterer, країна виробництва Німеччина».

30.11.2017 ОСОБА_1 як декларантом/керівником ТОВ «Юрброк-Сервіс» на підставі договору доручення від 11.12.2015 №145, укладеного між ТОВ «Юрброк-Сервіс» та ТОВ «Захист будівельних конструкцій», про надання послуг на декларування товарів до Київської міської митниці ДФС подано до митного оформлення митну декларацію в режимі імпорту №UA100070/2017/212582 з метою випуску вказаних товарів у вільний обіг.

Оскільки вищевказані товари у період з 19.01.2016 по 30.11.2017 були оформлені в митному режимі тимчасового ввезення, при здійсненні митного оформлення в режим імпорту підлягали сплаті проценти із сум податкових зобов'язань, що підлягають сплаті у разі випуску у вільний обіг на митній території України або передачі у користування іншій особі товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами, передбачені ст. 106 МК України.

01.12.2017 позивачем на підставі ст. 269 МК України подано заяву про відкликання митної декларації від 30.11.2017 №UA100070/2017/212582, у зв'язку з виявленою помилкою у розрахунках в графі 47 і виправленням вказаної помилки.

Відповідно до службової записки, складеної старшим державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Східний» Київської міської митниці ДФС Покотілової О.Є., від 05.12.2017 №1492/26-70-62-12 вбачається, що у графі 47 митної декларації від 30.11.2017 №UA100070/2017/212582 позивачем невірно вказано розмір процентів, передбачених ст. 106 МК України, а саме, загальна сума процентів (пені), які підлягали сплаті склала 13 609, 24 грн., в той час як розраховано декларантом - 8 771,62 грн.

У зв'язку з вказаними обставинами органом доходів і зборів прийнято рішення №UA100070/2017/02929 про відмову у прийнятті поданої митної декларації, роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації: заповнення графи 47 митної декларації відповідно до вимог встановлених законодавством України.

07.12.2017 позивачем подано митну декларацію №UA100070/2017/212993 за якою сплачено всі належні до сплати митні платежі, в тому числі, передбачені ст. 107 МК України, а товар випущений у вільний обіг.

Того ж дня старшим державним інспектором ВМО-1 митного поста «Східний» Київської міської митниці ДФС Покотіловою О.Є. відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №1115/10000/17, відповідно до якого в діях останнього встановлено наявність ознак порушення митних правил передбаченого ст. 485 МК України.

18.01.2018 відповідачем винесено постанову у справі про порушення митних правил №1115/10000/17, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплачних митних платежів, що становить 14 512, 86 грн.

Відповідно до зазначеної постанови відповідач встановив, що позивач при митному оформленні товару за митною декларацією №UA100070/2017/212582 здійснив дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, а саме, заявив в митній декларації з метою зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості щодо розрахунку пені за строком умовного часткового звільнення від оподаткування митними платежами товарів, поміщених в режим тимчасового ввезення.

Позивачем оспорюється винесена за результатами розгляду справи про порушення митних правил постанова відповідача з огляду на порушення останнім вимог закону щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та як наслідок невідповідність його висновків фактичним обставинам справи.

Позивач вказує серед іншого на те, що невірний розмір пені є результатом помилки в її розрахунку, що ним самостійно була виявлена зазначена помилка, повністю сплачено належні митні платежі у відповідному розмірі та, що пеня не є митним платежем у розумінні митного законодавства і тому помилка не призвела до зменшення розміру митних платежів; вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Частиною першою ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Зі змісту ст. 529 МК України, ст.ст. 19, 20 КАС України слідує, що постанова митниці як рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржене до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Надаючи оцінку аргументам позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об'єктивних і суб'єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Порушення митних правил передбачене диспозицією ст. 485 МК, полягає у заявленні в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Отже, за змістом зазначеної норми закону, об'єктивна сторона правопорушення виражається в т.ч. в протиправних діях, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.485 МК України пов'язаного із вчиненням протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, характеризується умислом. В даному випадку обов'язковою ознакою складу правопорушення є конкретна мета - намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір. Мета - це уявлення особи про суспільно небезпечний наслідок своїх протиправних дій та про ту шкоду, що, як усвідомлює винний, настане для охоронюваних законом відносин і яка, проте, є для нього бажаною. Мета дає змогу визначити заради чого, до якого результату спрямована суспільно небезпечна діяльність особи. При цьому, мета може бути тільки у правопорушеннях, що вчиняються з прямим умислом, оскільки вона є свідченням бажання певного наслідку.

Як вказано позивачем, і це не було спростовано з боку відповідача, зазначений у графі 47 митної декларації від 30.11.2017 №UA100070/2017/212582 невірний розмір пені є результатом помилки в її розрахунку.

Такі ж пояснення надавались позивачем при розгляді відносно нього справи про порушення митних правил та були відхилені уповноваженою посадовою особою митниці з тих підстав, що помилка у розрахунку виявлена посадовою особою органу доходів і зборів, а не самостійно декларантом, а також з посиланням на те, що заявлені у графі 47 митної декларації відомості є неправдивими.

Однак, на думку суду, у даній ситуації зазначення в декларації позивачем розміру процентів (пені), передбачених ст. с. 106 МК України, який згідно позиції митного органу є неправдивим, не може само по собі бути достатнім доказом того, що дії позивача були направлені на умисну недоплату податків та зборів та доказом вини у формі прямого умислу.

Оскаржувана постанова не містить посилань на будь-які інші докази, які підтверджують умисел та відповідну мету з боку позивача.

Доказів того, що дії позивача були направлені на умисну недоплату податків та зборів не представлено з боку відповідача і під час розгляду справи в суді.

Разом з цим, матеріали справи свідчать про те, що позивачем виконано вимоги органу доходів і зборів, викладені у картці відмови № UA100070/2017/02929 в прийнятті митної декларації, шляхом подання виправленої митної декларації та сплаті митних платежів у відповідному розмірі.

Ухвалою суду від 05.02.2018 за клопотанням позивача витребувано у відповідача докази про направлення посадовими особами Київської міської митниці ДФС на адресу позивача повідомлення про виявлення помилок в графі 47 митної декларації від 30.11.2017 №UA100070/2017/212582.

З огляду на неподання відповідачем витребуваних судом доказів, суд вважає, що належить визнати обґрунтованими доводи позивача про те, що заява від 01.12.2017 про відкликання митної декларації від 30.11.2017 №UA100070/2017/212582 у зв'язку з виявленням допущеної в ній помилки у розрахунках, подана ним в умовах необізнаності про виявлення такої посилки відповідачем.

Частиною першою ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до ч. 1 ст. 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до приписів ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою /рішення від 18 вересня 2015 року у справі «Ушаков та Ушакова проти України» п. 78, заява № 10705/12; рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», п. 161, Series А заява №25/.

За таких обставин оскаржувана постанова не може бути визнана законною, оскільки з боку відповідача на надано доказів, які підтверджують правомірність прийнятого ним рішення, не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Вищевикладених підстав на думку суду достатньо для прийняття рішення у даній справі щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови, у зв'язку з чим немає необхідності розглядати аргументи позивача щодо інших аспектів порушення його прав з боку відповідача.

Частиною першою ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ..

Згідно ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, в т.ч., про визнання протиправними та скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, позов належить задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову відповідача, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 6-9, 19-20, 72-78, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /адреса: АДРЕСА_1; ідентифікаційний код: НОМЕР_1/ до Київської міської митниці ДФС /адреса: 03124, м. Київ, б-р Гавела Вацлава, 8-А; / про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену заступником начальника Київської міської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Катамадзе Іраклієм Григоровичем, від 18 січня 2018 року у справі про порушення митних правил №1115/10000/17, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбаченому статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 14 512, 86 грн., справу про порушення митних правил - закрити.

Учасники справи мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Лазаренко В.В.