Справа № 1.380.2019.000318
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000318
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Чубак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування акту, визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 22.12.2017 року №2365/13-01-13-07/НОМЕР_1;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.01.2018 року № винесене на підставі акту перевірки від 22.12.2017 року №2365/13-01-13-07/НОМЕР_1 на суму 170,00 грн.;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.01.2018 року № винесене на підставі акту перевірки від 22.12.2017 року №2365/13-01-13-07/НОМЕР_1 на суму 105516,13 грн.;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.01.2018 року № винесене на підставі акту перевірки від 22.12.2017 року №2365/13-01-13-07/НОМЕР_1 на суму 7970,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення контролюючим органом прийняті безпідставно з огляду на те, що позивач не отримав додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) AT «УкрСиббанк» за кредитним договором від 11.12.2007 №0 1). Тобто фактично у нього не відбулось збільшення загального майнового стану чи приросту його активів у тій чи іншій формі. Крім того, позивач стверджує, що прощений АТ «УкрСиббанк» борг у сумі 18970,56 дол. США може включати проценти, пеню, штрафи чи комісію, які не є доходом платника податків, який підлягає оподаткуванню у розумінні статті 14, пункту 163.1 статті 163, пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що нормами чинного податкового законодавства передбачено обов'язок платника відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку у разі наявності двох обставин - повідомлення боржника банком у встановленому законом порядку та включення банком суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено).

Ухвалою від 23.01.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 25.01.2019 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 28.01.2019 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 19.02.2019 року витребувано у Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" відомості, яка сума була анульована кредитором за кредитним договором № від 11.12.2007 року ОСОБА_3, та яку заборгованість вона включає (основний борг чи відсотки) та зазначити чи змінювалась валюта зобов'язання за вказаним договором з іноземної валюти у гривню і чи здійснювалось прощення розміру різниці розрахованої відповідно до п.8 підр.1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України.

19.02.2019 року підготовче засідання відкладено на 07.03.2019 року.

Протокольною ухвалою суду 07.03.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що податкові повідомлення-рішення є правомірними та прийнятими з дотриманням вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУ ДФС у Львівській області №5891 від 29.11.2017, ГУ ДФС у Львівській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1).

За результатами даної перевірки Головним управлінням ДФС у Львівській області був складений акт №2365/13-01-13-07/НОМЕР_1 від 22.12.2017.

Згідно висновків даного акту перевірки були встановлені наступні порушення платником податків - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1): п.164.1, п.п.164.2.10 п.164.2 ст.164, п.п.174.2.2 п.174.2, п.174.6 ст.174, п.167.2 ст.167, п.п.168.2.1 п.168.2 п.п.168.4.5 п.168.4 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 84412,90 грн; п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2013 року №2755-VI неподання податкової декларації про доходи та майновий стан за 2015 рік; пп.1.2, пп1.3, пп.1.5, пп.1.6 п.16/1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу , пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Закону України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» в результаті чого донараховано військового збору за 2015 рік на загальну суму у розмірі 6376,64 грн.

На підставі акту перевірки №2365/13-01-13-07/НОМЕР_1 від 22.12.2017, Головним управлінням ДФС у Львівській області були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 24.01.2018 року, № від 24.01.2018 року, № від 24.01.2018 року.

У податковому повідомленні-рішенні №від 24.01.2018 року ГУ ДФС у Львівській області було встановлено порушення п.164.1, п.п.164.2.10 п.164.2 ст.164, п.п.174.2.2 п.174.2, п.174.6 ст.174, п.167.2 ст.167, п.п.168.2.1 п.168.2 п.п.168.4.5 п.168.4 ст.168 Податкового кодексу України у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на суму 105516,13 грн. (за податковими зобов'язаннями - 84412,90 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 21103,23 грн).

У податковому повідомленні-рішенні № від 24.01.2018 року ГУ ДФС у Львівській області було встановлено порушення пп.1.2, пп1.3, пп.1.5, пп.1.6 п.16/1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу , пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Закону України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» у результаті чого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - військовий збір на суму 7970,80 грн (за податковими зобов'язаннями - 6376,64 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1594,16 грн).

У податковому повідомленні-рішенні № від 24.01.2018 року ГУ ДФС у Львівській області було встановлено порушення п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.605 Цивільного кодексу України, припинення зобов'язання прощенням боргу, зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що доходи -це загальна сума доходу платника податків від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, та за її межами.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п.п.«д» п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (редакція чинна на момент виникнення правовідносин) до загального місячного (річного) доходу платника податків включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, а у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що обов'язок щодо самостійної сплати податку на доходи фізичних осіб внаслідок анулювання кредитором суми боргу виникає у платника податків за наявності таких умов: отримання платником податку доходу у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; надіслання (вручення) платнику податку кредитором повідомлення про анулювання боргу або укладення з платником відповідного договору; включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду.

Пунктом 179.1 статті 179 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно п.п. 49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків передбачених цим кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює зокрема календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року що настає за звітним.

Відповідно п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно з п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 167.5 цієї статті), у тому числі, а не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат та винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. У разі якщо сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, зазначених абзаці першому цього пункту перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 20 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою визначеною в абзаці першому цього пункту.

Згідно інформації з ЦБД ДРФО України та листа АТ «УкрСиббанк» (кредитор) від 02.09.2016 р. №11-42/27916, фізичній особі - платнику податків ОСОБА_3 кредитором, за його самостійним рішенням з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу анульовано суму боргу в ІІІ кв. 2015 року в сумі 425109,50 грн., що відображено в Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і суми утриманого з них податку» (форма 1 ДР) за ознакою доходу « 126» відповідно до абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, який підлягає включенню до загального місячного (річного) оподаткованого доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Відповідно до повідомлення про анулювання боргу АТ «УкрСиббанк» №31-3/04/140 від 26.08.2015, ОСОБА_3 по кредиту згідно договору №0 1) від 11.12.2007 р., укладеному з ПАТ «УкрСиббанк», було анульовано борг в сумі 18970,56 доларів США.

Публічним акціонерним банком «УкрСиббанк» до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за 2015 рік був включений анульований (прощений) борг позивача в сумі 18790,69 дол. США, що складало 425109,50 грн. по курсу НБУ станом на 26.08.2015 р.

Позивач належним чином повідомлений банком про суму анулювання (прощення) заборгованості та про свій обов'язок самостійно сплатити податок на доходи з фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за кредитом, із відображенням такого доходу у річній податковій декларації відповідно до вимог підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

АТ «УкрСиббанк» листами від 02.09.2016 №11-42/27916 та №13-3-02/19 від 04.09.2019 підтверджено анулювання (прощення) заборгованості ОСОБА_3 по договору кредиту від 11.12.2007 №0 1) у розмірі: суми основного боргу (кредиту) 18790,69 дол. США, що складало 425109,50 грн по курсу НБУ станом на 26.08.2015 р., а також суми процентів - 179,87 дол. США, що складало 4 069,27 грн по курсу НБУ станом на 26.08.2015.

Отже, позивач отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, а тому був зобов'язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Обов'язок самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог ПК України позивачу був відомий, про що ОСОБА_3 26.08.2015 року поставив відмітку у повідомленні про анулювання боргу від 26.08.2015 року №31-3-04/140.

Щодо посилання позивача на підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України суд зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань", який набрав чинності 07.05.2015 були внесені зміни до Податкового Кодексу України в частині звільнення від оподаткування операцій з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті та зобов'язанням за таким кредитом з іноземної валюти у гривню.

Підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 8, згідно з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансові кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, непогашених до 1 січня 2014 року.

Тобто не вважається додатковим благом та не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку сума, прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням до закінчення строку позовної давності у розмірі різниці, яка розрахована кредитором відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України.

Згідно з п.п."д" п.п.164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 Податкового кодексу України), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 01 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному п.п. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Отже, з метою оподаткування, доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, є додатковим благом та підлягають оподаткуванню відповідно до вимог п.п. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

Суми прощеної (анульованої) кредитором заборгованості у розмірі різниці, розрахованої відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, не є додатковим благом та не підлягають оподаткуванню.

Враховуючи вищевикладене, у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням норм п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України та оподатковується податком на доходи фізичних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 813/3526/17, від 20.06.2018 року у справі №804/4182/17, від 31.01.2019 року у справі №810/1575/16, від 30 листопада 2018 року у справі №820/710/16.

Крім того, аналіз наведених норм законів дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід.

Суд зазначає, що в листі №13-03-02/19 від 04.03.2019 ПАТ «УкрСиббанк» повідомив, що валюта зобов'язання за кредитним договором №0 1) від 11.12.2007 з іноземної валюти у гривню не змінювалась та прощення розміру різниці розрахованої відповідно до п.8 підр.1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України не здійснювалось.

Таким чином, фізичною особою ОСОБА_3 не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік та не задекларовано дохід у розмірі 425109,50 грн., не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

На підставі вищевикладеного, приймаючи податкові повідомлення-рішення від 24.01.2018 № про визначення грошових зобов'язань з податку на доходи з фізичних осіб у загальному розмірі 105516,13 грн., № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн., № про визначення грошових зобов'язань з військового збору у сумі 7970,80 грн., Головне управління ДФС у Львівській області діяло правомірно.

Щодо покликань позивача на недотримання процедури проведення перевірки, суд зазначає наступне.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79 , п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI та наказу ГУ ДФС у Львівській області №5891 від 29.11.2017, повідомлення про проведення перевірки від 29.11.2017 №718 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ОСОБА_3, за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 року.

Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а також письмового повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки надіслано ОСОБА_3 30.11.2017 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до приписів пункту 79.2. статті 79 Податкового кодексу України (далі - ПК) документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Порядок листування з платником податків регламентовано положеннями підпунктів 42.1,- 42.4 статті 42 ПК, які передбачають наступне.

Податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Наказ ГУ ДФС у Львівській області від 29.11.2017 № 5891 про проведення документальної невиїзної перевірки та повідомлення від 29.11.2017 №718 були скеровані позивачу 30.11.2017 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Конверт повернувся, у зв'язку з закінченням строку зберігання. Вказане підтверджується копією поштового конверта (а.с.49-50).

Таким чином, суд вважає необгрунтованими покликання позивача на недотримання відповідачем процедури проведення перевірки, а доводи позивача такими, що не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не встановлено порушень вимог чинного законодавства суб'єктом владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. У задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем судові витрати поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування акту, визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 05.04.2019 року.

Суддя Крутько О.В.