Справа № 0640/4620/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/4620/18

Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

27 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: Перегуди А.П.,

представника відповідача: Сосни О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, Житомирський обласний військовий комісаріат про визнання незаконним рішення, зобов`язання вирішити питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання протиправним і скасування рішення Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 1-групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та зобов`язати виплатити таку допомогу у розмірі 400 кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 17 грудня 2018 року адміністративний позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо належного розгляду звернення ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги як інваліду 1-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії.

Також, зобов`язав Міністерство оборони України розглянути звернення ОСОБА_1 від 29.08.2018 про призначення одноразової грошової допомоги як інваліду 1-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2013 №975.

Судове рішення мотивоване тим, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих позивачем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності, відповідачем в установленому порядку не здійснювалося і відповідних рішень за результатами такого розгляду не приймалось, про що свідчить недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання. Тобто, звернення позивача не було розглянуто у відповідності до вимог Порядку N975.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що позивач звернувся із клопотанням про отримання одноразової допомоги понад дворічний строк, а тому відсутні підстави для її призначення. Вважає, що зазначений в позові розмір одноразової допомоги не відповідає вимогам чинного законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовував позицію відповідача правовою позицією викладеною Верховним Судом, зокрема, по справі №295/3091/17 від 20.03.2018, 806/986/16 від 03.04.2018, №333/2340/17 від 19.06.2018.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її. Крім того, в судовому засіданні представник відповідача наголошував, що оскільки позивач звернувся із заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги безпосередньо до Міністерства оборони України, за результатами розгляду заяви заявнику було надано відповідь, відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

Представник Житомирського обласного військового комісаріату в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 1967 по 1994 роки перебував на військовій службі. З 17.06.2013 позивачу була встановлена ІІ група інвалідності, а з 17.12.2015 встановлена - І група інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

29.08.2018 позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 400 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних громадян на день встановлення інвалідності, у зв`язку із встановленням інвалідності 1 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

За результатами розгляду заяви відповідачем в особі начальника управління організаційного та соціальних виплат Департаменту фінансів МО України листом від 06.09.2018 було повідомлено позивача, що положення Закону N 2011-XII не розповсюджуються на осіб, які первинно інвалідність отримали до 01.01.2014.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно частини першої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підставою для отримання одноразової грошової допомоги є встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі- Порядок №975).

Згідно п.1 вказаного Порядку N 975 - цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до пункту 12 Порядку N 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або, у разі відмови, для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (пункт 13 Порядку N 975).

Тобто, питання про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, вирішується саме розпорядником бюджетних коштів, яким в даній ситуації виступає саме Міноборони України,

При цьому до повноважень уповноваженого органу, яким в даному випадку є Житомирський обласний військовий комісаріат, належить подання до розпорядника бюджетних коштів у встановлений Порядком термін, висновку уповноваженого органу щодо виплати одноразової грошової допомоги.

З комплексного аналізу зазначених норм, прослідковується певний алгоритм дій, які підлягають здійсненню з метою виплати одноразової грошової допомоги, а саме, особа, що бажає отримати одноразову грошову допомогу, звертається до уповноваженого органу з необхідним пакетом документів, який в свою чергу зобов`язаний прийняти відповідні документи та в 15 денний термін подати розпоряднику бюджетних коштів, отримані документи та висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Розпорядник бюджетних коштів, отримавши такі документи та висновок уповноваженого органу, зобов`язаний у місячний строк після їх надходження прийняти рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги або її призначення та надіслати його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу. Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку. (пункти 14, 15 Порядку N 975).

Як встановлено судом першої інстанції позивач 29.08.2018 звернувся до Міністерства оборони України із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, яке було розгляну та за результатами розгляду позивачу було надано відповідь, як на звернення, відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

Із матеріалів справи також встановлено, що із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 1 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби позивач 18.09.2018 звернувся до Житомирського обласного військового комісаріату (а.с. 24).

Тобто, саме позивачем не дотримано вимог Порядку N 975, оскільки позивач спочатку мав звернутися до уповноваженого органу (Житомирського обласного військового комісаріату) з необхідним пакетом документів та отримати відповідне рішення, яке у разі незгоди може бути оскаржено в установленому порядку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає неправомірним висновок суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача розглянути питання щодо призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 1-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2013року №975.

З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є неправомірними та не підлягають задоволенню.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, Житомирський обласний військовий комісаріат про визнання незаконним рішення, зобов`язання вирішити питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову, ОСОБА_1 , відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 квітня 2019 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.