Справа № 640/20808/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 березня 2019 року №640/20808/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Шрамко Ю.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С К С" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "С К С", (далі - позивач, ТОВ "С К С"), до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, (також далі - відповідач-1, Офіс великих платників податків ДФС), Державної фіскальної служби України, (далі - відповідач-2, ДФС України), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №866646/36088095 від 01.08.2018 р.;

- зобов'язати відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену позивачем податкову накладну №1001272 від 26.03.2018 р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яке оформлено протоколом, в частині внесення/включення позивача до переліку ризикових платників податків;

- зобов'язати відповідача-1 виключити позивача з переліку ризикових платників податків.

Ухвалою суду від 21.12.2018 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/20808/18, (далі - справа), яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також надано відповідачам строк для подання до суду відзиву на позовну заяву (відзиву).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Офісом великих платників податків ДФС протиправно зупинено реєстрацію податкової накладної №1001272 від 26.03.2018 р., оскільки в квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків, при цьому не зазначено під який саме критерій ризиковості підпадає операція по заблокованій податковій накладній. Окрім того, квитанція по спірній податковій накладній не містить конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №117. Оскаржуване рішення Комісії Офісу великих платників податків ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 01.08.2018 р. №866646/36088095, прийняте відповідачем-1 з порушенням норм діючого законодавства.

Також, позивач стверджував, що його безпідставно включено до переліку ризикових платників податків, оскільки ТОВ "С К С" не відповідає жодному з критеріїв ризиковості платника податків, визначених листом ДФС України від 21.03.2018 р. №959/99-99-07-18.

Відповідач-1 позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржувані рішення (дії) прийняті (вчинені) відповідачами на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач-2 у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву.

При цьому, ухвалою суду від 15.02.2019 р. витребувано в Офісу великих платників податків ДФС належним чином засвідчену копію рішення (протокол засідання Комісії Офісу великих платників податків ДФС), яким включено ТОВ "С К С" до переліку ризикових платників податків.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ТОВ "С К С" зареєстроване як юридична особа 29.08.2008 р., номер запису про державну реєстрацію: 1 034292. Основний вид економічної діяльності - код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Марс Україна", як постачальником, та ТОВ "С К С", як дистриб'ютором, укладено Дистриб'юторську угоду №14732 від 29.02.2016 р., відповідно до умов якої ТОВ "Марс Україна" зобов'язується поставити позивачу продукцію партіями за цінами та асортиментом, встановлюваними у чинному прейскуранті, а позивач зобов'язаний прийняти та оплатити продукцію.

На підставі вказаної вище Дистриб'юторської угоди №14732 від 29.02.2016 р., позивачем придбано у ТОВ "Марс Україна" продукцію (в т.ч. наповнювач для котів Катсан 10 л.), на загальну суму 175003,20 грн., в т.ч. ПДВ 29167,20 грн., що підтверджується видатковою накладною №81838399 від 01.09.2017 р. та товарно-транспортною накладною №850968 від 01.09.2017 р.

Факт оплати позивачем вартості продукції, придбаної у ТОВ "Марс Україна", підтверджується банківською випискою по рахунку позивача за 01.09.2017.

Вищевказані первинні документи оформлені у відповідності до вимог законодавства, а відтак, є належним та допустимим доказом реальності вчинення господарської операції між ТОВ "Марс Україна" та позивачем, протилежного відповідачами не доведено.

Поряд з цим, 01 січня 2016 року між позивачем, як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ашан Україна Гіпермаркет", як покупцем, укладено Договір поставки №П4214, за умовами якого позивач зобов'язався поставляти ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" продукцію, а ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" зобов'язалося приймати та оплачувати продукцію перелічену в Специфікації та замовлену в обсягах і на умовах, передбачених цим договором.

26 березня 2018 року на виконання умов Договору поставки №П4214 від 01.01.2016 р. позивач здійснив поставку ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" наповнювачів для котів Катсан 10 л. в кількості 80 шт. на загальну суму 16766,40 грн., в т.ч. ПДВ 2794,40 грн., що підтверджується видатковою накладною №К від 26.03.2018 р. та товарно-транспортною накладною №РК00082225 від 26.03.2018 р. Факт оплати вказаного товару підтверджується банківською випискою по рахунку ТОВ "С К С" №2 за 03.05.2018 р.

Крім того, за вказаною вище господарською операцією 26.03.2018 р. позивачем складено податкову накладну №1001272 на загальну суму 16766,40 грн., в т.ч. ПДВ 2794,40 грн. та направлено її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН).

Проте, через систему електронного документообігу "M.E.Doc" на електрону адресу позивача надійшла квитанція №1, згідно якої "Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 26.03.2018 №1001272 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

26.07.2018 р. позивачем відносно податкової накладної №1001272 від 26.03.2018 р. направлено до Офісу великих платників податків ДФС повідомлення №2 від 24.07.2018 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, до якого, на підтвердження реальності здійснення господарської операцій по вказаній податковій накладній, додано сканкопії письмових пояснень, Дистриб'юторської угоди №14732 від 29.02.2016 р., видаткової накладної №81838399 від 01.09.2017 р., товарно-транспортної накладної №850968 від 01.09.2017 р., виписки по рахунку №2 за 01.09.2017 р., Договору поставки №П4214 від 01.01.2016 р., видаткової накладної №К від 26.03.2018 р., товарно-транспортної накладної №РК00082225 від 26.03.2018 р., виписки по рахунку №2 за 03.05.2018 р., висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

За результатами розгляду поданих позивачем документів, Комісією Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято оскаржуване рішення №866646/36088095 від 01.08.2018 р., яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №1001272 від 26.03.2018 в ЄРПН.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

У розумінні підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Таким органом центральної виконавчої влади, відповідно до Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236, є ДФС України.

Згідно п. п. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктами 201.1 та 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. №1246, (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

При цьому, згідно п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України..

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 21 лютого 2018 року №117 затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно пункту 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до п.п. 6, 7, 13, 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вже зазначалось вище, згідно квитанції №1 від 12.04.2018 р., податкову накладну №1001272 від 26.03.2018 р. контролюючим органом прийнято, однак відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена оскільки вона відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, а і норми п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №117, оскільки ним не зазначено в квитанції конкретного та чіткого переліку документів, які на думку контролюючого органу необхідно надати платнику податків. Також, в квитанції не зазначено: порядковий номер, номенклатуру товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Такий висновок суду базується на тому, що контролюючим органом у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної №1001272 від 26.03.2018 р. критерію ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, так і п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №117, вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Листом ДФС України від 21.03.2018 р. №959/99-99-07-18 визначено Критерії ризиковості платника податку.

Так, підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку визначено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

При цьому, суд зазначає, що з наданих позивачем документів вбачається, що ТОВ "С К С" не відповідає жодній з підстав, наведених в пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, протилежного відповідачами не доведено.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що висновок Офісу великих платників податків ДФС про зупинення та відмову у реєстрації податкової накладної ТОВ "С К С" у зв'язку з її відповідністю підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, є безпідставним.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної №1001272 від 26.03.2018 р. в ЄРПН не спростовує ні факту здійснення позивачем господарської операції, ні факту наявності дати виникнення саме першої події (відвантаження товару), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складено таку податкову накладну.

Відповідно до п.п. 19 - 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №117, Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Зважаючи на наявність в матеріалах справи передбачених законодавством документів, які свідчать про придбання продукції, а саме, наповнювачів для котів Катсан 10 л., та проведення господарської операції між позивачем та ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет" та на те, що такі документи були надані Комісії Офісу великих платників податків ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, остання не мала правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №1001272 від 26.03.2018 р.

При цьому відповідачами не зазначено, а судом не встановлено, що первинні документи, надані позивачем до суду, на підтвердження реальності господарських операцій, в т.ч. податкова накладна №1001272 від 26.03.2018 р., оформлені з порушенням вимог законодавства.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Комісії Офісу великих платників податків ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.08.2018 р. №866646/36088095 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відтак, оскільки рішення Комісії Офісу великих платників податків ДФС про відмову у реєстрації податкової накладної №1001272 від 26.03.2018 р. підлягає скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень пп. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 ПК України, п.п. 19, 20 Порядку №1246, суд приходить до висновку про обгрунтвоаність позовних вимог в частині зобов'язання відповідача-2 зареєструвати в ЄРПН вказану податкову накладну.

Відносно позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яке оформлено протоколом, в частині внесення/включення позивача до переліку ризикових платників податків, та щодо зобов'язання відповідача-1 виключити позивача з переліку ризикових платників податків, суд зазначає наступне.

Відповідно до Протоколу №1/2018 засідання Комісії Офісу великих платників податків ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22 березня 2018 року, комісією прийнято рішення включити TOB "C K C" (код 36088095) до переліку ризикових підприємств, оскільки наявні ризики щодо формування податкового кредиту за 2017 рік:

1) ТОВ "С К С" доводилось для відпрацювання згідно наказу ДФС від 02.10.2014 р. №158 на 429,9 млн. грн. (ризик: не встановлено походження товарно-матеріальних цінностей, не простежується ланцюг до виробника товару);

2) в підсистемі 2.19 АС "Аудит" наявна податкова інформація по підприємству на 16,2 млн. грн. (не встановлено походження ТМЦ, не простежується ланцюг до виробника товару);

3) засновник та керівники підприємства були керівниками ліквідованих підприємств.

А також, за результатами даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено факт реалізації товарів (робіт, послуг) відмінних від придбання.

Відповідно до п. 1 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018, цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а також права та обов'язки її членів.

Згідно з п.п. 2, 3, 17 вказаного вище Порядку, Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Засідання комісії контролюючого органу проводиться обов'язково кожного робочого дня, а в разі наявності документів для розгляду - два рази на день.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Відповідно до п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 р., критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Як вже зазначалось вище судом, листом ДФС України від 21.03.2018 р. №959/99-99-07-18 визначено Критерії ризиковості платника податку, відповідно до пп. 1.6 п. 1 яких, зокрема, Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб'єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб'єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб'єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб'єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Як вже зазначалося вище, позивач не відповідає жодному з критеріїв ризиковості платника податків, протилежного відповідачами не доведено.

Також, суд зазначає, що в Критеріях ризиковості платника податку, визначених листом ДФС України від 21.03.2018 р. №959/99-99-07-18, відсутні критерії, на які, як на підставу для включення позивача до переліку ризикових підприємств, посилається в Протоколі №1/2018 від 22.03.2018 р. Комісія Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Зокрема, відповідно до підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме, платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років.

Виходячи із того, що в Критеріях ризиковості платника податку, визначених листом ДФС України від 21.03.2018 р. №959/99-99-07-18, відсутній такий критерій, як - засновник та керівник підприємства були керівниками ліквідованих підприємств (не за процедурою банкрутства), тому наявність даної обставини не може бути підставою для внесення/включення позивача до переліку ризикових платників податків.

Таким чином, наведені у Протоколі №1/2018 від 22.03.2018 р. обставини, не можуть бути підставою для внесення/включення позивача до переліку ризикових підприємств.

Окрім того, суд зазначає, що критерії (підстави), на які посилається Офіс великих платників податків ДФС, не підтверджені жодними належними доказами.

При цьому, суд звертає увагу, що чинне законодавство не зобов'язує платника податків, перевіряти безпосередніх контрагентів, або третіх осіб, у відносинах з контрагентами, на предмет виконання ними вимог податкового законодавства.

Так, Верховний Суд в постанові від 28.11.2018 р. у справі №816/1959/17 висловив правову позицію, відповідно до якої доводи податкового органу щодо непідтвердження руху товару по ланцюгу базуються лише на інформації, отриманій з Єдиного реєстру податкових накладних, однак правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об'єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

В постанові від 04.12.2018 р. у справі №802/851/18-а Верховний Суд висловив правову позицію, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку. Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

В постанові від 24.04.2018 р. у справі №813/8500/13-а Верховний Суд висловив правову позицію, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17.04.2018 р. №808/1543/17.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд дійшов висновку, що рішення про включення TOB "C K C" до переліку ризикових підприємств, оформлене Протоколом №1/2018 засідання Комісії Офісу великих платників податків ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22 березня 2018 року, є протиправним та підлягає скасування.

А тому, також необхідним є зобов'язання відповідача-1 виключити позивача з переліку ризикових суб'єктів господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вже зазначалось вище, відповідачем у справі не надано суду жодних доказів, які б спростували доводи викладені позивачем у позовній заяві.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "С К С" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів, відтак, суд вважає за доцільне, задовольняючи позов, викласти зміст резолютивної частини постанови, з урахуванням специфіки позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 3524,00 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "С К С" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, 14Б; ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 Г; ), Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.08.2018 р. №866646/36088095.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1001272 від 26.03.2018 р., складену Товариством з обмеженою відповідальністю "С К С".

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про включення Товариства з обмеженою відповідальністю "С К С" до переліку ризикових підприємств, оформлене Протоколом №1/2018 засідання Комісії Офісу великих платників податків ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22 березня 2018 року.

5. Зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "С К С") з переліку ризикових суб'єктів господарювання.

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "С К С" сплачений ним судовий збір у розмірі 3524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко