Справа № 240/1705/19
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м.Житомир справа № 240/1705/19

категорія 111030600

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Мазур О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 25.02.2019року відкрито провадження в адміністративній справі і її призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник Позивача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила, що Відповідачем була проведена камеральна перевірка з питань дотримання строків подання декларацій з податку на додану вартість. За результатами такої перевірки, на думку представника Позивача, уповноважена особа податкового органу безпідставно прийшла до висновку про порушення Позивачем строків подання до Єдиного реєстру податкових накладних податкової накладної №1 від 10.11.2017року на суму 107513,20грн. ПДВ.

Як пояснила представник Позивача, граничний термін подання даної податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних спливав 30.11.2017року. Саме в цей день в 19год 13хв Позивач в електронному виді направив вказану податкову накладну до Єдиного реєстру податкових накладних. На час подання такої накладної у Позивача, на думку його представника, були достатні кошти для реєстрації такої податкової накладної. Представник Позивача вважає, що збої програми ДФС або навмисні дії відносно платника призвели до затримки реєстрації податкової накладної.

Більш того, на думку представника Позивача, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник Відповідача, Головного управління ДФС у Житомирській області, проти позову заперечила і пояснила, що дійсно за результатами камеральної перевірки було встановлено порушення Позивачем строків (на один день) подання до Єдиного реєстру податкових накладних податкової накладної №1 від 10.11.2017року на суму 107513,2грн. ПДВ, що правомірно стало підставою для застосування фінансових санкцій. Така податкова накладна підлягала реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вона складена, тобто, до 30.11.2017року, та за наявності достатності коштів на рахунку платника для такої реєстрації.

Всупереч вказаним вимогам Позивачем 30.11.2017року в 18:52 така податкова накладна подавалася на реєстрацію за відсутності достатності коштів на його рахунку. По цій причині платнику було правомірно відмовлено в її реєстрації. В той же день в 19:14 платник повторно подавав вказану податкову накладну для проведення її реєстрації. Платнику в той же день повторно було відмовлено в такій реєстрації за відсутності достатності коштів на його рахунку. 01.12.2017року в 10:01 платник в черговий раз подав цю ж податкову накладну на реєстрацію. На цей час у платника були достатні кошти на рахунку, що стало підставою для реєстрації такої накладної.

Представник Відповідача вважає, що Позивачем та його представником помилково ототожнюються час відкриття електронної пошти із часом надходження до неї квитанції №1.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та заперечення представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку подання податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних платником податку для її реєстрації, регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

В судовому засіданні встановлено, що в період з 09.07.2018року по 27.07.2018року уповноваженими посадовими особами податкового органу за результатами камеральної перевірки було встановлено порушення Позивачем строків (на один день) подання до Єдиного реєстру податкових накладних податкової накладної №1 від 10.11.2017року на суму 107513,2грн. ПДВ, що стало підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 07.12.2018року №.

Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні № від 07.12.2018 року, підставою для його винесення щодо застосування штрафу в сумі 10751,32грн стали порушення Позивачем граничних строків реєстрації податкової накладної на суму 107513,20грн ПДВ. Відповідно до пояснень представника податкового органу в судовому засіданні підставою для їх винесення стало порушення Позивачем на один день строку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №1 від 10.11.2017року на суму 107513,2грн. ПДВ.

Такі доводи податкового органу знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що Позивачем 10.11.2017року була видана податкова накладна №1 неплатнику податку на додану вартість на 107513,20грн. ПДВ, зумовленої наданням послуг з капітального ремонту дороги на загальну суму 645079,22грн з урахуванням податку на додану вартість (а.с.15).

За приписами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України така податкова накладна підлягала реєстрації у Єдиному реєстрі податкових в термін до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вона складена, тобто до 30.11.2017року включно.

Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до даних інформаційної системи "Податковий блок" станом на 21:11 29.11.2017року у зв'язку із реєстрацією отриманої платником податкової накладної №240 від 13.11.2017року на суму 24166,67грн ПДВ від ТОВ "Новоград-Волинські шляхи" загальна сума ліміту, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, складала 27930,25грн. (а.с.36).

Позивачем 30.11.2017року в 18:00 здійснено поповнення свого рахунку ПДВ на загальну суму 70000,00грн, що призвело до збільшення ліміту платника до 97930,25грн.

В судовому засіданні встановлено, що Позивачем 30.11.2017року в 18:52 спірна податкова накладна №1 від 10.11.2017року на 107513,20грн. ПДВ подавалася на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Суд критично оцінює невизнання представником Позивача цього факту, так як подання такої податкової накладної саме в 18:52 30.11.2017року підтверджується дослідженими судом архівом електронної звітності електронного кабінету платника (а.с.37) та квитанції №1 про відмову в 18:52:26 в проведенні реєстрації спірної податкової накладної (а.с.38).

Як правомірно зазначено в даній квитанції, підставою для такої відмови слугувало перевищення суми ПДВ, що зазначена в податковій накладній (107513,2грн), сумі, на яку Позивач має право її зареєструвати (97930,25грн).

В судовому засіданні встановлено, що Позивачем 30.11.2017року повторно в 19:14 спірна податкова накладна №1 від 10.11.2017року на 107513,2грн. ПДВ подавалася на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Ця обставина визнається також представником Позивача та підтверджується дослідженими судом архівом електронної звітності електронного кабінету платника (а.с.37) та квитанції №1 про відмову в 19:14:17 в проведенні реєстрації спірної податкової накладної (а.с.39).

Як правомірно зазначено в даній квитанції, підставою для такої відмови аналогічно слугувало перевищення суми ПДВ, що зазначена в податковій накладній (107513,20грн), сумі, на яку Позивач має право її зареєструвати (97930,25грн).

Суд вважає безпідставними доводи представника Позивача про наявність на рахунку Позивача суми ПДВ для реєстрації спірної податкової накладної. Представник безпідставно ототожнює час надходження відповідних податкових накладних із часом їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, дійсно 30.11.2017 року Позивачу були видані податкові накладні:

- № 148 від 16.11.2017року на 36,55грн ПДВ (ТОВ "ТД "Пекарщинський граніт"), яка була зареєстрована в 19:53, що призвело до збільшення суми ліміту до 97966,80грн ПДВ;

- №1 від 10.11.2017року на 8385,44грн ПДВ (ТОВ "Асфальт плюс"), яка була зареєстрована в 20:26, що призвело до збільшення суми ліміту до 106352,24грн ПДВ;

- №3 від 14.11.2017року на 8333,33грн ПДВ (ТОВ "Асфальт плюс"), яка була зареєстрована в 20:26, що призвело до збільшення суми ліміту до 114685,57грн ПДВ.

Одночасно 30.11.2017року в 20:31 Позивач реєструє податкову накладну №3 від 15.11.2017року на суму 23875,64грн ПДВ, видану неплатнику цього податку, що призвело до зменшення суми ліміту до 90809,83грн ПДВ.

30.11.2017року в 20:57 в Єдиному реєстрі податкових накладних реєструється податкова накладна №5 від 14.11.2017року на суму 49393,10грн ПДВ, отриману від ОСОБА_4, що призвело до збільшення суми ліміту до 140203,03грн ПДВ.

30.11.2017року в 22:46 в Єдиному реєстрі податкових накладних цього операційного дня реєструється остання податкова накладна №2 від 14.11.2017року на суму 23332,12грн ПДВ, видану неплатнику цього податку, що призвело до зменшення суми ліміту до 116870,90грн ПДВ.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи представника Відповідача щодо підстав відмови в реєстрації в 19:14 30.11.2017року спірної податкової накладної Позивача (відсутність достатності коштів на його рахунку).

Суд вважає безпідставними доводи представника Позивача про направлення платнику квитанції про відмову в такій реєстрації податкової накладної лише в 09:24 01.12.2017року, тобто з порушенням строків, передбачених п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, з огляду на таке.

За приписами п.2 розд. I Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 N557 (надалі - Порядок N557), перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання.

Тобто, перша квитанція засвідчує факт і час отримання документа контролюючим органом та не може містити дати отримання квитанції платником.

Пунктом 11 розд. II Порядку N557 передбачено, що перша квитанція надсилається Автору протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Таким чином, за логікою представника Позивача отримання квитанції №1 відносно електронного повідомлення (спірної податкової накладної) лише 09:14 01.12.2017року, тобто після сплину більш ніж двох годин з часу відправлення до Єдиного реєстру податкових накладних, свідчило б виключно про те, що таке електронне повідомлення від платника податковим органом взагалі не отримано.

Суд погоджується з доводами представника Відповідача, що дата "09:24 01.12.2017року", яка відображена на примірнику квитанції №1, наданої представником Позивача, свідчить виключно про час і дату коли платник з таким електронним повідомленням був ознайомлений при користуванні своєю електронною поштою.

Такі доводи представника Відповідача узгоджуються із вимогами Порядку засвідчення наявності електронного документа (електронних даних) на певний момент часу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 р. N 680. За змістом п.2 цього ж Порядку електронна позначка часу - електронні дані, які пов'язують інші електронні дані з конкретним моментом часу для засвідчення наявності цих електронних даних на цей момент часу.

Як зазначено в п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Зазначене свідчить, що у Відповідача були підстави для винесення податкового повідомлення-рішення № від 07.12.2018 року щодо застосування до Позивача штрафу в сумі 10751,32грн, що відповідає 10 відсоткам суми податку на додану вартість, зазначеної в спірній податковій накладній.

Таким чином, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі, відсутні.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Житомирській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 03 квітня 2019 року