Справа № 1640/3157/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 р. Справа № 1640/3157/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, місце складання м. Полтава, повний текст складено 16.11.18 року по справі № 1640/3157/18

за позовом ОСОБА_1

до Глобинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Глобинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Глобинського об`єднаного УПФУ щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 06.04.2012;

- зобов`язати Глобинське об`єднане УПФУ призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 06.04.2012;

- зобов`язати Глобинське об`єднане УПФУ провести нарахування та виплату позивачу пенсійні виплати згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 06.04.2012 по 07.06.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в період з 08.06.1986 по 02.08.1986 позивач працював у зоні відчуження та брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; рішеннями Глобинського районного суду Полтавської області від 20.07.2017 та Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 визнано неправомірними дії Глобинського об`єднаного УПФУ Полтавської області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катасрофи"; зобов`язано Глобинське об`єднане УПФУ Полтавської області призначити позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років, з 07.06.2017. За доводами позивача, 20.04.2018 він подав до Глобинського об`єднаного УПФУ Полтавської області заяву з проханням призначити йому пенсію за віком та провести виплату пенсії з моменту першого звернення до Глобинського об`єднаного УПФУ Полтавської області з 06.04.2012, оскільки звернення у 2012 році Глобинського об`єднаного УПФУ Полтавської області подане з тих самих підстав та з тим самим предметом, що й заява, подана позивачем у 2017 році, тому є всі підстави вважати першу відмову від 06.08.2012 протиправною. З огляду на вказане, позивач стверджує, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу з 06.04.2012 є неправомірними та звернувся до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 року у справі №1640/3157/18 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Глобинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити дії.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказував, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, вказував, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, згідно з довідкою, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 , позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 08.06.1986 по 02.08.1986 у складі в/ч 61511 (а.с. 16).

Згідно з копією військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого Глобинським районним військовим комісаріатом на ім`я ОСОБА_1 , останній з 08.06.1986 по 02.08.1986 брав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 17).

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році та віднесений до 2-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 12.12.1992 (а.с. 5).

20.04.2018 позивач звернувся до Глобинського об`єднаного УПФУ Полтавської області із заявою, зі змісту якої встакновлено наступне: 06.04.2012 ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Глобинському районі Полтавської області із заявою про призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, проте, позивачу в призначенні пенсії було відмовлено. Повторно з такою ж заявою позивач звернувся до Глобинського об`єднаного УПФУ у 2017 році, водночас, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом. Так, рішенням Глобинського районного суду від 20.07.2017, яке залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017, визнано неправомірними дії УПФУ в Глобинському районі щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язано Глобинське об`єднане УПФУ призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 07.06.2017. Позивач зазначив, що оскільки він звертався до УПФУ в Глобинському районі у 2012 році із заявою про призначення йому пенсії зі зниженим пенсійним віком, у якій зазначено ті ж підстави та предмет, що й у 2017 році, та враховуючи те, що рішеннями Глобинського районного суду та Харківського апеляційного адміністративного суду визнано відмову в призначенні позивачу пенсії за віком неправомірним, позивач просив відповідача провести перерахунок його пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести виплату позивачу пенсії з моменту першого звернення до Глобинського об`єднаного УПФУ з 06.04.2012 (а.с. 13).

Листом Глобинського об`єднаного УПФУ Полтавської області від 27.04.2018 року № 20/П-02 повідомлено позивача про розгляд звернення та зазначено, що 06.04.2012 позивачем було подано заяву для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Рішенням управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі від 06.08.2012 № 10 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю підтверджуючого в установленому порядку стажу роботи в зоні відчуження, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. Зазначено, що постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 20.07.2017 у справі № 527/1117/17 зобов`язано Глобинське об`єднане УПФУ призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 07.06.2017. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 20.07.2017 у справі № 527/1117/17 залишено без змін. Оскільки рішення суддів органами Пенсійного фонду виконуються в межах покладених зобов`язань, то пенсія призначена позивачу відповідно до цих рішень. Підстави для призначення позивачу пенсії з раннього терміну відсутні (а.с. 15).

Не погоджуючись із відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 20.07.2017 у справі № 527/1117/17 зобов`язано Глобинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 07.06.2017, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 06.04.2012.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема особам які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, - 10 років.

Згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Так, позивач має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (категорія 2) серії НОМЕР_3 , видане Полтавською обласною державною адміністрацією 12.12.1992, у якому зазначено, що пред`явник посвідчення має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", для осіб, які брали участь у роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках.

Із довідки військової частини НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.06.1986 по 02.08.1986 у складі військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась у с. Савичі, Брагинського району Гомельської області, та працював у зоні відчуження у червні 22 дні, у липні 31 день, у серпні 1 день. Зазначено, що ця довідка є підставою для видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 16).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, із рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 20.07.2017 у справі № 527/1117/17 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області, у якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 07.06.2017.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 20.07.2017 у справі № 527/1117/17, яке залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 та постановою Верховного Суду від 10.10.2018, за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в Глобинському районі: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язано Глобинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 07.06.2017.

Таким чином, зазначеним рішенням суду, яке набрало законної сили 20.09.2017, підтверджено право позивача на призначення йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 07.06.2017.

Також згідно із зазначеним рішенням зобов`язано Глобинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 07.06.2017.

З протоколу від 29.11.2017№ 124 позивачу призначено пенсію з урахуванням висновків, указаних у рішенні суду, з 07.06.2017 (а.с. 48).

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дії Глобинського об`єднаного УПФУ щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 06.04.2012 та зобов`язання призначити пенсію, провести нарахування та виплату з 06.04.2012 по 07.06.2017, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 3 ст. 123).

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення до суду з позовною заявою, перебіг якого починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення права та/або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року (справа № 607/6231/17).

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Матеріалами справи встановлено, що 06.04.2012 позивач подав заяву до відповідача про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням управління Пенсійного фонду України Полтавської області в Глобинському районі від 06.08.2012 № 10 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії.

При цьому, до суду за захистом своїх прав позивач звернувся лише 05.09.2018. Питання щодо поновлення пропущеного ним строку звернення до суду позивач перед судом не порушував.

Колегія суддів зауважує, що пенсія є щомісячним платежем, а про її отримання в меншому розмірі, ніж передбачено законом, позивач мав дізнатися, отримуючи таку виплату за відповідний місяць.

Позивач, звернувшись 05.09.2018 року до суду з позовними вимогами за період з 06.04.2012 по 07.06.2017, пропустив строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що той факт, що із заявою про перерахунок та виплату пенсії з 06.04.2012 позивач звернувся до відповідача 20.04.2018 не змінює моменту, з якого він повинен був дізнатись про порушення прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовну заяву позивача в частині вимог за період з 06.04.2012 по 07.06.2017 слід залишити без розгляду.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 у справі № 1640/3157/18 не відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги залишенню без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно з ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 по справі № 1640/3157/18 - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Глобинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області у справі № 1640/3157/18 залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко Л.В. Мельнікова