Справа № 813/6480/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/6480/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Качабульської М.Б.,

представника відповідача Угніча І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) про визнання неправомірним дій та скасування наказу, -

в с т а н о в и в:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), в якій, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд:

-визнати неправомірними дії військової частини - польова пошта НОМЕР_1 з проведення службового розслідування за фактом втрати військового майна (монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 ) гранатометником 1 аеромобільно-десантного відділення 1 аеромобільно-десантного взводу 6 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону рядовим ОСОБА_1 ;

-скасувати наказ військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 10.07.2015 № 1085 «Про результати службового розслідування».

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що при проведенні службового розслідування відповідачем були порушені та недотримані положення Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.03.2004 № 82. Зокрема, як зазначає позивач, в акті службового розслідування, яким оформлено матеріали службового розслідування не встановлено форми вини позивача та ставлення до скоєного, не зазначено про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність чи знімають вину, в матеріалах службового розслідування відсутній аркуш бесіди тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 з позивачем. Також позивач посилається на те, що службове розслідування у відповідності до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР, повинно було бути завершене протягом місяця з дня виявлення шкоди, тобто до 02 липня 2015, натомість акт службового розслідування затверджений тимчасово виконуючим обов`язки командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 09 липня 2015 року. Також позивач вказує на те, що всупереч згаданому Положенню, службове розслідування було проведено офіцером-психологом, який не має юридичної освіти.

У додаткових письмових поясненнях (вх. №11573 від 11.05.2016) позивач наголошує, що в його діяннях немає протиправної поведінки та вини щодо втрати монокуляра нічного бачення, оскільки йому для проведення тактичних бригадних навчань відповідачем була видана зброя та монокуляр нічного бачення із поганим кріпленням останнього до першого, що не було перевірено відповідальними посадовими особами військової частини - польова пошта НОМЕР_1 . Відтак, позивач стверджує, що до втрати ним військового майна призвела не його протиправна поведінка, а невиконання (недбале виконання) своїх службових обов`язків відповідальними посадовими особами відповідача.

Позиція військової частини - польова пошта НОМЕР_1 викладена в письмових запереченнях на позовну заяву (вх.№ 6788 від 21.03.2016) та додаткових запереченнях (вх.11411 від 10.05.2016), в яких відповідач покликається на те, що службове розслідування за фактом втрати монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 (М914А) № 746974 рядовим ОСОБА_1 проведено відповідно до вимог Положення про матеріальну відповідальність, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243 з дотриманням встановлених норм та строків проведення компетентною особою. Представник відповідача стверджує, що за матеріалами службового розслідування командиром військової частини встановлений факт втрати приладу нічного бачення AN/PVS-14 (М914А) № НОМЕР_3 на полігоні «Широкий Лан» рядовим ОСОБА_1 , що підтверджено його особистим поясненням, а також поясненням свідків військовослужбовців військової частини - польова пошта НОМЕР_1 : старшим солдатом ОСОБА_4 та солдатом ОСОБА_5 ; бесіда з військовослужбовцем була проведена, проте рядовим ОСОБА_1 відмовився підписувати будь-які документи. Вартість вказаного майна з врахуванням зносу становить 39878, 10 грн., вказане майно знаходиться на балансі військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ; вина у вигляді непрямого умислу була доведена повністю. Зазначає, що підвищена (кратна) матеріальна відповідальність настає за шкоду, заподіяну втратою оптичних приладів. Перелік такого військового майна зазначений у Постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості» від 02.11.1995 № 880 та наказі Міністра Оборони України від 28.12.1995 №341 «Про оголошення постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.1995». Оптичні прилади при втраті відшкодовуються відповідно до зазначеної постанови та наказу у трикратному розмірі. Оскільки монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (М914А) як військове майно відноситься до оптичних приладів, то сума збитків нанесених державі складає 119634, 3 (39878, 10 * 3) грн. Також представник відповідача посилається на те, що дії солдата ОСОБА_1 не можна вважати обгрунтованими, так як військовослужбовець завідомо усвідомлював, що його ризиковані дії (не зберігання майна в футлярі під час його невикористання) створюють небезпеку для військового майна та не вжив заходів щодо попередження (збереження) відповідно до покладених на нього обов`язків військової служби.

Ухвалою суду від 21.12.2015 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою суду від 02.02.2016 провадження у справі зупинено до 29.03.2016 у зв`язку з витребування доказів у Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

11.05.2016 ухвалою суду закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 15.06.2016 провадження у справі № 813/6480/15 зупинено до одержання результатів комплексної балістичної та товарознавчої експертизи.

08.11.2016 судом провадження у справі поновлено у зв`язку з поверненням матеріалів справи з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз через недостатність даних для надання висновку судової товарознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 06.12.2016 провадження у справі №813/6480/15 зупинено до одержання результатів комплексної балістичної та товарознавчої експертизи.

30.01.2017 ухвалою суду провадження у справі поновлено у зв`язку з поверненням матеріалів справи через неможливість проведення експертизи у зв`язку з кадровими змінами в штаті Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (звільнення експерта баліста).

Ухвалою суду від 16.02.2017 зупинено провадження у справі до одержання результатів комплексної балістичної та товарознавчої експертизи. Доручено її проведення експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за адресою: 03680, м.Київ, вул.Смоленська, 6.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з мотивів, вказаних в позовній заяві, просили суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, просив у позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, допитавши свідків, суд встановив наступне.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 10.07.2015 № 1085 «Про результати службового розслідування» гранатометника 1 аеромобільно-дестантного відділення 1 аеромобільно-десантного взводу 6 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності у трикратному розмірі вартості втраченого військового майна (монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 на загальну суму 119 634 грн.

Прийняттю зазначеного наказу, що оскаржується позивачем у даній справі, передувало службове розслідування за фактом втрати військового майна (монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 ) гранатометником 1 аеромобільно-десантного відділення 1 аеромобільно-десантного взводу 6 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 рядовим ОСОБА_1 , проведене офіцером-психологом 2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_6 відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 09.06.2015 № 876.

За результатами службового розслідування складено Акт службового розслідування від 10.07.2015, згідно з яким встановлені та описані наступні обставини.

20.05.2015 відповідно до розпорядження командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 2 аеромобільно-десантний батальйон військової частини-польова пошта НОМЕР_1 під командуванням підполковника ОСОБА_8 був передислокований з місця розташування базового табору (м.Лисичанськ, Луганська обл.) до полігону «Широкий Лан» (Миколаївська обл.) з метою залучення до проведення тактичних бригадних навчань. У складі 2 аеромобільно-десантного батальйону до навчань був залучений 1 аеромобільно-десантний взвод 6 аеромобільно-десантної роти під командуванням командира 6 аеромобільно-десантної роти капітана ОСОБА_9

18.05.2015 головним сержантом 6 аеромобільно-десантної роти молодшим сержантом ОСОБА_10 був виданий прилад нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 рядовому ОСОБА_1 .

В ніч з 1 на 2 червня 2015 року 1 аеромобільно-десантний взвод 6 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону під час проведення бригадних тактичних навчань відпрацьовував елементи бойової стрільби вночі на полігоні «Широкий Лан». Під час проведення навчань рядовий ОСОБА_1 вів вогонь по мішенях з РПГ-7Д, його автомат АК-74-ТК з монокуляром нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 був у нього за спиною. Виявивши втрату монокуляра нічного бачення під час навчань близько 02 год. 02.06.2015 рядовий ОСОБА_1 зробив доповідь старшому машини БТР-80 старшому солдату ОСОБА_4 .

Капітаном ОСОБА_9 було організовано пошуки монокуляра нічного бачення до індивідуальної зброї та загальне опитування особового складу, який залучався до виконання завдань, однак пошукові заходи позитивного результату не дали.

Описані події та обставини підтверджені поясненнями військовослужбовцями військової частини-польова пошта НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_4 , рядовим ОСОБА_1 , солдатом ОСОБА_5 .

Як зазначено в Акті службового розслідування, сума втрати військового майна (монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 ), спричинена рядовим ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків, становить 39 878, 10 грн., вказана відповідно до довідки про вартісну оцінку військового майна від 09.07.2015.

Позивач дії військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо проведення службового розслідування вважає неправомірними, а оскаржуваний наказ про притягнення його до повної матеріальної відповідальності таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та з`ясованим обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (статті 16 Статуту).

Згідно із статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Загальні підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіяні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативно правовими актами визначені Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР (далі - Положення №243/95).

Відповідно до п. 2 Положення № 243/95 відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

У свою чергу, військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Пунктами 3, 4 Положення № 243/95 встановлено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю:

а) заподіяння прямої дійсної шкоди;

б) протиправної їх поведінки;

в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди;

г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.

Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності.

Згідно із п. 13 Положення № 243/95 військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі:

-умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій;

-приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах;

-заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані;

-дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину;

-недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Відповідно до п. 14 Положення № 243/95 військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 №880 затверджено Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, відповідно до якого нестача оптичних приладів відшкодовується винними особами у трикратному розмірі.

Згідно із п. 16 Положення № 243/95 розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України.

Обчислення розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню, провадиться з урахуванням зносу військового майна за встановленими нормами.

Командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини.

У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

За висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.

Розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності.

Розслідування провадиться посадовою особою, компетентною у питаннях обліку, зберігання та використання відповідного майна або яка має вищу юридичну освіту.

Забороняється доручати розслідування посадовій особі, яка є підлеглою чи безпосереднім начальником військовослужбовця чи військовозобов`язаного, призваного на збори, дії яких необхідно розслідувати, а також посадовим особам, які є співучасниками заподіяння матеріальної шкоди чи зацікавлені в результатах розслідування.

Розслідуванням повинно бути встановлено:

-в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка;

-якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду;

-вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено;

-умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду;

-чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків;

-ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами;

-умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки (пункти 17-19 Положення № 243/95).

Відповідно до п. 37 Положення № 243/95 встановлено, що матеріальна відповідальність не настає у випадках: коли заподіяна шкода є наслідком дії непереборної сили; невстановлення винної особи; смерті винної особи; коли шкоду заподіяно внаслідок виконання наказу старшого начальника, або виправданого в конкретних умовах службового ризику, або правомірних дій.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступних міркувань.

В Акті службового розслідування від 10.07.2015 встановлено, що в ніч з 01 на 02.06.2015 рядовий ОСОБА_1 під час проведення бригадних тактичних навчань, перебуваючи на полігоні «Широкий Лан», втратив монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 .

Так, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 18.05.2015 отримав монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 , про що свідчить особистий підпис позивача у відомості закріплення зброї за особовим складом (а.с. 83). Вказане військове майно перебувало на балансі військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про що свідчить підпис бухгалтера ОСОБА_11 на наряді № 342/2//М/15-605 від 23.04.2015 (а.с. 100).

При цьому, факт втрати монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 рядовим ОСОБА_1 в ніч з 01 на 02.06.2015 під час проведення бригадних тактичних навчань, на полігоні «Широкий Лан» є незаперечним та підтвердженим особисто позивачем (рапортом, поясненням).

Згідно з Актом службового розслідування 10.07.2015, рядовий ОСОБА_1 неналежно віднісся до виконання своїх службових обов`язків, визначених в ст.127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, де зазначено, що рядовий у мирний і воєнний час відповідає за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна. Вказано, що військовослужбовець ОСОБА_1 усвідомлював, що його бездіяльність, яка супроводжувалась безконтрольністю за виданим йому майном, може призвести до втрати вказаного майна, хоча сам цього не бажав, але свідомо припускаючи, що це може трапитись, легковажно розраховував на ненастання наслідків з власної необачності втратив монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 . Зазначено, що вказані порушення рядовий ОСОБА_1 вчинив під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до Акту службового розслідування, сума втрати військового майна (монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 ), спричинена рядовим ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків, становить 39 878, 10 грн., вказана відповідно до довідки про вартісну оцінку військового майна від 09.07.2015.

Так, в матеріалах справи міститься відомість визначення залишкової вартості ракетно-артилерійського озброєння (монокуляр нічного бачення AN/PVS-14) станом на 07.07.2015, де: ціна придбання (ціна за прейскурантом, договором, згідно з яким військове майно придбане на дату взяття на облік) станом на 01.01.2005) становить 44 309, 00 грн.; залишкова вартість 39 878, 10 грн. (а.с. 81).

Як пояснив представник відповідача, при визначенні залишкової вартості втраченого військового майна станом на 07.07.2015 був застосований коефіцієнт індексації 1 (відповідно до встановленого Державним комітетом статистики України індексу інфляції на 2015 рік) та коефіцієнт технічного зносу 0,9 (відповідно до Методики визначення коефіцієнту технічного зносу). Відтак, залишкова вартість втраченого військового майна (монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № 746974) становить 39 878, 10 (44309,00*1*0,9) грн.

Також в Акті службового розслідування зазначено, що причиною, що сприяла втраті військового майна, стала можлива фізична втома, що спричинила неуважність під час виконання стрільб рядовим ОСОБА_1 ; обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність військовослужбовця під час проведення розслідування не встановлено; умовами, що сприяли заподіянню шкоди є недостатня видимість (нічна стрільба), велика площа ділянки місцевості, де проводились бригадні тактичні навчання та швидкоплинність дій.

Згідно з Актом службового розслідування від 10.07.2015, до втрати монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 призвело неналежне виконання службових обов`язків позивачем, визначених в ст.127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Зазначено, що матеріальна відповідальність у даному випадку настає відповідно до г. ІІІ п.14 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243, військовослужбовці за шкоду, заподіяну втратою оптичних приладів, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 №880, відповідно до ч.3 п. «в» зазначеного переліку у трикратному розмірі відшкодовуються оптичні прилади. Підстав, що виключають матеріальну відповідальність під час проведення службового розслідування не встановлено.

З наведеного вбачається, що в Акті службового розслідування встановлено, в чому полягали неправомірні дії військовослужбовця та його вина, причини, умови, обставини скоєного, матеріальну шкоду та її вартісну оцінку тощо, як того вимагає п. 19 Положення № 243/95.

Таким чином, твердження позивача щодо невідповідності Акту службового розслідування Положенню № 243/95 не знаходить належного обгрунтування. При цьому, висновки службового розслідування підтверджені наявними у справі матеріалами й не спростовані позивачем на підставі належних та достовірних доказів у ході судового розгляду.

Натомість, основним аргументом позивача щодо незаконності притягнення його до підвищеної матеріальної відповідальності, є твердження позивача про відсутність в його діях ознак протиправності та вини. В обгрунтування зазначеного позивач покликається на те, що планка Пікатінні була закоротка, що зумовило погане кріплення монокуляра нічного бачення та в результаті призвело до його втрати.

Разом з тим, представник позивача покликається на те, що надані відповідачем наряд № 342/2//М2/15-605 та накладна від 16.05.2015 № 499, не підтверджують вартості втраченого позивачем військового майна та факту перебування його на балансі відповідача.

Відтак, з метою з`ясування надійності кріплення втраченого монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 до автомата АК-74-ТК представник позивача заявив клопотання про проведення балістичної експертизи на основі аналогічного втраченому монокуляра нічного бачення та відповідного автомата АК-74-Т, а також про призначення товарознавчої експертизи аналогічного втраченому монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 на основі також документів обліку щодо втраченого.

Так, оскільки питання надійності кріплення втраченого монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 до автомата АК-74-ТК потребує спеціальних знань в галузі вогнепальної зброї та елементів до неї, та з метою повного та об`єктивного вирішення справи ухвалою суду від 16.02.2017 призначено комплексну балістичну та товарознавчу експертизу.

Згідно з ухвалою суду від 16.02.2017 експертизу доручено провести на основі аналогічного втраченому монокуляру нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) № НОМЕР_3 , наявних в матеріалах справи № 813/6480/15 документів (позовної заяви, додатків до неї, заперечень Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , наданих нею документів та письмових пояснень ОСОБА_1 ), з одночасним дослідженням планки Пікаттіні, автомата АК-74-ТК та коліматорного приціла, що видавалися ОСОБА_1 для проведення бригадних тактичних навчань 01 червня 2015 року.

На вирішення експертам було поставлено наступні питання:

1) за допомогою яких спеціальних пристроїв та/чи деталей можливим є кріплення монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 до автомата АК-74-ТК?

2) чи можливим є надійне кріплення монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 до автомата АК-74-ТК з допомогою планки Пікаттіні з одночасним кріпленням до нього коліматорного приціла?

3) якої довжини повинна бути планка Пікаттіні для надійного кріплення з її допомогою монокуляра нічного бачення AN/PVS-14?

4) яка вартість монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) №746974 на території України станом на 01 червня 2015 року, на 23 квітня 2015 року, на 01 січня 2014 року, на 01 жовтня 2005 року?

5) яким підприємством (країна походження) та коли виготовлено монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) №746974?

6) який ступінь зносу монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) №746974?

3.7.Який розмір матеріального збитку, завданого в разі втрати монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 (M914A) №746974 як такого, що надійшов у Збройні Сили України в якості міжнародної технічної допомоги, в тому числі в результаті бойових дій?

За результатами проведення комісійної судової товарознавчої експертизи військового майна, техніки та озброєння складено Висновок експертів від 04.06.2018 № 5673/17-56ДСК, у якому викладені наступні підсумки:

« 3.4. Вартість монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 (М914А) на території України з врахуванням викладених в дослідницькій частині обставин та обмежень на дату оцінки:

- 01.06.2015 становила 84192,91 грн. (вісімдесят чотири тисячі сто дев`яносто дві грн. 91 коп.);

- 23.04.2015 становила 90168,77 грн. (дев`яносто тисяч сто шістдесят вісім грн. 77 коп.);

- 01.01.2014 становила 31972,00 грн. (тридцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят дві грн. 00 коп.);

В категоричній формі визначити вартість досліджуваного виробу станом на 01.10.2005 не є можливим з причин, що викладені в дослідницькій частині висновку, в той же час можливо припустити, що вартість досліджуваного виробу станом на 01.10.2005 з врахуванням викладених в дослідницькій частині обставин та обмежень могла складати 20200,00 грн. (двадцять тисяч двісті грн. 00 коп.).

3.5.За умови, що наданий на дослідження порівняльний зразок є ідентичним досліджуваному монокуляру нічного бачення AN/PVS-14 (М914А) № 746974, можливо стверджувати, що вони виготовлені компанією "L-3 Warrior Systems" (США). Встановити точну дату виготовлення об`єкта дослідження за наданими у розпорядження експертів матеріалами не є можливим, в той же час з врахуванням обставин, що викладені в дослідницькій частині висновку, можливо припустити що він виготовлений не пізніше жовтня 2013 року.

3.6.Відповідно до викладених в дослідницькій частині висновку обставин та прийнятих обмежень, ступінь зносу монокуляру нічного бачення AN/PVS-14 (М914А), сер. № 746974, станом на дату оцінки 01.06.2015 прийнятий нарівні 15%.

3.7.Розмір матеріального збитку, заподіяного в результаті втрати монокуляру нічного бачення AN/PVS-14 (М914А), сер. № 746974, як такого, що надійшов у Збройні Сили України в якості міжнародної технічної допомоги, в тому числі в результаті бойових дій з врахуванням викладених в дослідницькій частині висновку обставин та прийнятих обмежень, станом на дату оцінки 01.06.2015 складав 71563,97 грн. (сімдесят одна тисяча п`ятсот шістдесят три грн.».

З огляду на Висновок експертів від 04.06.2018 № 5673/17-56ДСК, суд доходить висновку про правомірність обчислення відповідачем вартісної оцінки матеріальної шкоди, завданої втратою військового майна (монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (М914А) с/н НОМЕР_4 ).

За результатами проведення експертизи зброї складено Висновок експерта від 14.01.2019 № 5672/17-31, у якому викладені наступні підсумки:

« 1.Монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 (М914А) с/н 749161, кріпиться до планки «Пікатінні» за допомогою гвинта з губою та гайки, які фіксують майданчик. Ніяких інших спеціальних пристроїв чи деталей, для кріплення монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 (М914А) с/н 749161 до планки «Пікатінні», в наданому кронштейні не передбачено.

2.Монокуляр нічного бачення AN/PVS-14 та коліматорний приціл надійно кріпляться до автомата АК-74-ТК № 6352941;

3. Для надійного кріплення монокуляра AN/PVS-14 (М914А) с/н 749161 до планки «Пікатінні», довжина планки повинна бути не менше ніж 58,5мм.».

Таким чином, Висновком експерта від 14.01.2019 № 5672/17-31 спростовані твердження позивача щодо ненадійності кріплення монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 до автомата, що водночас свідчить про наявність вини у діях позивача при втраті згаданого оптичного приладу.

Відповідно до статті 108 КАС України висновок експерта для суду немає заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Так, Висновок експертів від 04.06.2018 № 5673/17-56ДСК та Висновок експерта від 14.01.2019 № 5672/17-31 не суперечать матеріалам справи та не викликають сумніву у їх правильності, відтак суд не має підстав для відхилення підсумків експертів та вважає їх обґрунтованими.

Отже, в ході судового розгляду справи встановлено, що висновки службового розслідування підтверджені наявними у справі матеріалами й не спростовані позивачем на підставі належних та достовірних доказів.

Враховуючи вказані вище норми матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини, та зважаючи на встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивача правомірно притягнуто до повної матеріальної відповідальності, а тому підстав для скасування оскаржуваного наказу відповідача немає.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування виконано та доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного наказу з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судових витрат, а також враховуючи те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а матеріали справи не містять доказів понесення відповідачем судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для компенсації судових витрат.

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 05.04.2019.

Суддя В.М. Сакалош