Справа № 589/1257/19
Суддя: Прачук О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/1257/19
Провадження № 2-а/589/60/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О.В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,

представника позивача Бабак Т.Г.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області в особі Шосткинського міського відділу до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2

- про примусове видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 про примусове видворення останнього за межі території України.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що в ході проведення профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території України, 22.03.2019 року працівником Шосткинського міського відділу Управління ДМС України в Сумській області було виявлено громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який прибув на територію України 02.10.2018 та незаконно перебуває на території України з 31.12.2018.

Так, після закінчення дозволеного строку перебування (90 днів протягом 180 днів) останній територію України не покинув, та проживав за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач з питання продовження строку перебування на території України чи оформлення документів, що підтверджують право проживання в Україні до підрозділів Державної міграційної служби України не звертався та підстав для отримання ним статусу біженця чи притулку в Україні не надав.

23.03.2019 начальником Шосткинського МВ Управління ДМС України в Сумській області було затверджено рішення № 3 про примусове повернення відповідача до країни походження, з яким останній ознайомився, що підтвердив своїм підписом та зобов'язався виїхати за межі України у визначений строк, а саме до 25.03.2019 року. Вищезазначене рішення громадянином Республіки Беларусь ОСОБА_2 в установлений строк не виконано.

Тобто, підстав для подальшого перебування в Україні у останнього не має та він знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав, що викладені в позовній заяві.

Відповідач громадянин Республіки Беларусь ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив надати йому ще тиждень для виїзду в Білорусь.

Зазначив, що в України він буває періодами з 1986 року, тут у нього дружина та діти. Згодом пояснив, що з дружиною у нього шлюб не зареєстрований в установленому порядку, батьком дітей в свідоцтвах про народження вказаний не він, та діти вже повнолітні і проживають окремо. Щодо вирішення питання про перебування в України на законних підставах він нікуди не звертався, бо не знає куди саме треба звертатись.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Паспортом для виїзду за кордон НОМЕР_1, виданим в Республіці Білорусь 18.07.2006 року, підтверджується, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є громадянином вказаної країни, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2.

За інформацією, отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно- телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан»), встановлено, що відповідач останній раз перетнув державний кордон України та прибув в Україну 02.10.2018 року.

22.03.2019 року відносно іноземного громадянина ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП серії ПР МСМ № 053950 та начальником Шосткинського МВ Управління ДМС України в Сумській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України» у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

23.03.2019 року начальником Шосткинського МВ Управління ДМС України в Сумській області було затверджено рішення № 3 про примусове повернення до країни походження ОСОБА_2, з яким відповідач ознайомився, що підтвердив своїм підписом, та зобов'язався виїхати за межі України у визначений термін, а саме до 25.03.2019 року.

Вищезазначене рішення громадянином Республіки Беларусь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в установлений строк не виконано.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно пункту 3 Угоди, укладеної між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Білорусь про безвізові поїздки громадян, затвердженої Постановою КМУ № 998 від 23.09.2009, громадяни держави однієї Сторони мають право знаходитися на території держави іншої Сторони до 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду.

Згідно підпункту 2.2. пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на території: не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду іноземців, як громадян держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначений міжнародними договорами України.

За результатами перевірки, проведеної за наявними обліками територіальних органів ДМС та відомчої інформаційної системи «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» установлено, що ОСОБА_2 на території України громадянства не набував, та посвідкою на тимчасове та/або постійне проживання не був документований.

Отже, ОСОБА_2 перевищив дозволений термін перебування іноземця, як громадянина держави з безвізовим порядком в'їзду, 90 днів протягом 180 днів.

В силу вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»)

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З аналізу наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеного рішення адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Таким чином, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у Постанові від 07.02.2018 року (Справа № 743/432/16-а)

Відповідно до положень ч. 8 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Судом встановлено, що громадянин Республіки Беларусь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства необхідно враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом з'ясована відсутність підстав вважати, що громадянин Республіки Беларусь ОСОБА_2 підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Доказів наявності таких підстав суду не надано, та в поясненнях самого відповідача не наведено.

Судом не можуть бути враховані пояснення відповідача щодо наявності у нього на теритьорії України дружини і дітей, оскільки ні доказів такого суду не надано, ні, як вбачається з пояснень самого відповідача, офіційної реєстрації шлюбних та родинних стосунків не існує.

Посилання відповідача на необізнаність щодо того, куди і як слід звертатись для вирішення питання щодо законного перебування на території України також не можуть бути прийняті судом, оскільки, як вбачається з відміток в паспорті відповідача, останній неодноразово примусово видворявся за межі території України, таким чином обізнаний про наявність відповідної процедури вирішення питань про законність перебування на території країни.

Крім того, представник позивача пояснила, що відповідачу і під час складання протоколу та винесення постанови, і під час прийняття рішення про примусове повернення розяснювались правила перебування на території України та підстави такого перебування.

Враховуючи наведене, те, що громадянин Республіки Беларусь ОСОБА_2, не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; є особою, яка не має законних підстав для перебування на території України - суд приходить до висновку, що позов про примусове видворення відповідача за межі території України є обґрунтованим та підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 90, 268-271, 288, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт НОМЕР_1, за межі території України.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Копії рішення суду невідкладно вручити особам, які брали участь у справі.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайоний суд Сумської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Оскарження рішення суду не зупиняє його негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук