Справа № 480/4816/18
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 р. Справа № 480/4816/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,

представника позивача - Шкриль Л.Г.,

представника відповідача - Школьного В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що Головним управлінням ДФС у Сумській області за результатами документальної невиїзної перевірки ТОВ "Інвентум Україна" з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товару "вироби із теплоізоляційних матеріалів: модульні блоки із керамічного волокна" за митними деклараціям № UA500030/2017/013042 від 01.09.2017 р. та № UA500030/2017/014724 від 29.09.2017 р. та на підставі акту перевірки від 26.11.2018 р. № 7330/18/28-14-10/36437713 прийняте податкове повідомлення-рішення № від 12.12.2018 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з мита на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання, в розмірі 56053,34 грн та 14013,34 грн штрафних (фінансових) санкцій, та податкове повідомлення-рішення № від 12.12.2018 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 11210,68 грн та 2802,67 грн штрафних (фінансових) санкцій. Відповідно до акту перевірки підставою для збільшення сум грошового зобов'язання стало невірне декларування у вільний обіг товару "вироби із теплоізоляційних матеріалів: модульні блоки із керамічного волокна" у товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД зі ставкою ввізного мита 5%, замість товарного коду зі ставкою ввізного мита 8%, що зумовлено технічними характеристиками товару, та заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суму ввізного мита, що призвело до заниження податкового зобов'язання зі сплати ввізного мита та податку на додану вартість.

Позивач не погоджується з такими висновками контролюючого органу та зазначає, що відповідно до митних декларацій назвами товарів, завезених позивачем на митну територію України, зокрема, є "вироби із теплоізоляційних матеріалів: модульні блоки із керамічного волокна". Під час здійснення митного контролю, прийнявши від ТОВ "Інвентум Україна" ВМД та пропустивши товар на митну територію України, митний орган погодився з відомостями щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД, зазначеному у ВМД, та застосованою ставкою ввізного мита - 5%. Зауважень до вказаних ВМД з боку посадових осіб митного органу не було. За таких обставин митниця не має правових підстав для нарахування податкових зобов'язань у зв'язку з помилковим визначенням коду. Крім того, ТОВ "Інвентум Україна" було надано запит від 22.10.2018 р. до державного підприємства "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків" щодо визначення коду УКТ ЗЕД на модульний блок з алюмінієвого волокна Aluminium fiber Luyblock (28-III) розміром 350x300x26 мм 200кг/м3, та відповідно до наданої відповіді від 25.10.2018 р. № 22/109 даний товар відноситься до коду УТЗ ЗЕД . Також, в акті перевірки зазначено, що Одеською митницею ДФС 10.10.2018 р. було винесене рішення № KT-UA-2018 про визначення коду товару "Модульні блоки з алюмінієвого волокна", з яким позивач погодився та не оскаржує його. Дане твердження не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки 19.11.2018 р. ТОВ "Інвентум Україна" звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 10.10.2018 р. № KT-UA-2018, за яким відкрито провадження у справі. На даний час рішення у справі не прийняте. Отже, твердження відповідача, що рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару № KT-UA-2018 підтверджує, що товар "вироби із теплоізоляційних матеріалів: модульні блоки із керамічного волокна" необхідно класифікувати в межах товарної позиції 6806 згідно з УКТ ЗЕД у товарній підкатегорії , не грунтується на дослідженні обставин справи, а тому не може підтверджувати вказані обставини. Просив позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що за наслідками проведеної перевірки встановлено, що позивачем в порушення вимог Закону України "Про митний тариф", Митного кодексу України та Податкового кодексу України було невірно задекларовано у вільний обіг товару "вироби із теплоізоляційних матеріалів: модульні блоки із керамічного волокна" у товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД зі ставкою ввізного мита 5%, замість товарного коду зі ставкою ввізного мита 8%, що зумовлено технічними характеристиками товару, та занижено базу оподаткування податком на додану вартість на суму ввізного мита, що призвело до заниження податкового зобов'язання зі сплати ввізного мита та податку на додану вартість. Вказаного висновку відповідач дійшов, зокрема, використавши аналіз відкритих джерел інформації в мережі інтернет щодо характеристик товару (модуля з керамічного волокна типу LYTX) виробника - Shandon Luyang Share (Китай).

Відповідно до ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Отже, невиявлення під час митного оформлення порушень законодавства не може бути підставою для звільнення платника від сплати податків, якщо такі порушення були виявлені в подальшому.

Відповідно до пп. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

На момент написання акту перевірки рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару від 10.10.2018 р. № KT-UA-2018 "Модульні блоки з алюмінієвого волокна Aluminium fiber Luyblock (28-III)" позивачем не оскаржувалося. Дане рішення є додатковим підтвердженням, що товар "вироби із теплоізоляційних матеріалів: модульні блоки із керамічного волокна" необхідно класифікувати в межах товарної позиції 6806 згідно з УКТ ЗЕД у товарній підкатегорії зі ставкою ввізного мита 8%. Разом з тим, інформування Одеською митницею ДФС ГУ ДФС у Сумській області про невірну класифікацію згідно з УКТ ЗЕД вказаного товару здійснене після завершення його митного оформлення та до винесення класифікаційного рішення.

Також зазначає, що висновок державного підприємства "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків" щодо визначення коду спірного товару згідно з УКТ ЗЕД на підставі ч. 8 ст. 69 Митного кодексу України має інформаційний або довідковий характер. У свою чергу, за змістом ч. 7 ст. 69 Митного кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Крім того, на зауваження щодо звернення ТОВ "Інвентум Україна" до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 10.10.2018 р. № KT-UA-2018 відповідач вказує, що відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 10.01.2019 р. судом задоволено відповідне клопотання позивача в цій справі та винесено ухвалу про залишення адміністративного позову без розгляду. Так, відмова від подальшого оскарження рішення про визначення коду товару від 10.10.2018 р. № KT-UA-2018 є його визнанням в частині правильності класифікації товару, стосовно якого воно прийняте. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити в їх задоволенні.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що дії відповідача не грунтуються на вимогах закону, а тому є протиправними.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив суд у його задоволенні позивачу відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Сумській області проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "Інвентум Україна" дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товару "вироби із теплоізоляційних матеріалів: модульні блоки із керамічного волокна" за митними деклараціям № UA500030/2017/013042 від 01.09.2017 р. та № UA500030/2017/014724 від 29.09.2017 р. За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 26.11.2018 р. № 7330/18-28-14-10/36437713 (а.с.13-21).

За результатами проведеної перевірки ГУ ДФС у Сумській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12.12.2018 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання, - на загальну суму 70066,68 грн, у т.ч. за податковим зобов'язанням - 56053,34 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 14013,34 грн, та податкове повідомлення-рішення № від 12.12.2018 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів - на загальну суму 14013,35 грн, у т.ч. за податковим зобов'язанням - 11210,68 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2802,67 грн (а.с.11,12).

Суд вважає, що дані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2017 р. між позивачем та компанією Luyang Unifrax Treding Company Limited укладено контракт № CD1707015-Sumy, відповідно до якого продавець - Luyang Unifrax Treding Company Limited - продає, а покупець - ТОВ "Інвентум Україна" - купує теплоізоляційні матеріали, найменування яких зазначається в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною контракту. Відповідно до п. 7.6 даний контракт вступає в силу з моменту його підписання і є чинним до 31.12.2017 р. (а.с.34-35).

Відповідно до вказаного контракту та специфікацій № 1 та № 2 до нього позивачем відповідно до митної декларації № UA500030/2017/013042 від 01.09.2017 р. декларувався "Ceramic Fiber Module LYTX-1260M" - модуль з керамічного волокна LYTX-1260M, та відповідно до митної декларації № UA500030/2017/014724 від 29.09.2017 р. декларувався "Ceramic Fiber Module LYTX-1140M" - модуль з керамічного волокна LYTX-1140M за кодом Українського класифікатору товарів зовнішньоекономічної діяльності "шлакова, мінеральна силікатна вата й аналогічні мінеральні вати (включаючи їх суміші) навалом, в листах або рулонах". Задекларованому коду згідно з УКТ ЗЕД відповідає ставка ввізного мита 5%.

Зазначені митні декларації були прийняті митницею за кодом товарної категорії УКТ ЗЕД зі ставкою мита 5%, що відповідає визначенню - шлакова, мінеральна силікатна вата й аналогічні мінеральні вати (включаючи їх суміші) навалом, в листах або рулонах.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ч.ч. 4, 7 ст. 62 Митного кодексу України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня або до суду.

Порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов'язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності визначає Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 N 650 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02 липня 2012 р. за N 1085/21397 (далі - Порядок).

Згідно з цим Порядком відділ митних платежів здійснює контроль правильності класифікації задекларованих або оформлених товарів, тобто перевірку правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення (п.п. 3, 4 розділу I Порядку).

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу III Порядку посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками. Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Обов'язки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи визначені у статті 266 Митного кодексу України, відповідно до якої декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Порядок визначення сум податкових та грошових зобов'язань контролюючим органом врегульований статтею 54 Податкового кодексу України. Так, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях (пп. 54.3.6.п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України).

У даному випадку, прийнявши від позивача під час здійснення митного контролю ВМД та пропустивши товар на митну територію України, контролюючий орган погодився з відомостями щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД, зазначеному у ВМД, та застосованою 5-відсотковою ставкою ввізного мита. Зауважень до зазначених ВМД, поданих ТОВ "Інвентум Україна", з боку посадових осіб митного органу не було. Отже, з огляду на положення ст. 54 Податкового кодексу України відповідач не мав правових підстав для нарахування податкових зобов'язань у зв'язку з помилковим визначенням коду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

З викладеного вбачається, що повноваженнями щодо прийняття рішення про класифікацію товару контролюючий орган наділений і після проведення митного оформлення товару. Однак, у даному випадку відповідач не приймав рішення про класифікацію товару, поставленого позивачем на митну територію України за митними деклараціями № UA500030/2017/013042 від 01.09.2017 р. та № UA500030/2017/014724 від 29.09.2017 р., у т.ч. і після проведення митного оформлення товару. Також відповідачем не надано доказів подання ТОВ "Інвентум Україна" недостовірних документів під час здійснення митного контролю та митного оформлення. При цьому підставою для висновків про порушення позивачем митних правил і податкового законодавства фактично став аналіз відкритих джерел інформації в мережі інтернет щодо характеристик товару виробника - Shandon Luyang Share (Китай) - та прийнятого рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару від 10.10.2018 р., що суперечить ч.ч. 4, 7 ст. 69 Митного кодексу України.

Отже, відсутність рішення про визначення коду товару та випуск товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого в митній декларації.

Крім того, посилання відповідача на рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару від 10.10.2018 р. № KT-UA-2018 як на підставу донарахування позивачу податкових зобов'язань є безпідставним, оскільки таке рішення прийняте в жовтні 2018 року, однак застосоване до правовідносин, що мали місце з вересня 2017 року. До того ж вказане рішення оскаржене позивачем до Сумського окружного адміністративного суду (справа № 480/431/19).

Відповідно до п.190.1 ст. 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Оскільки ТОВ "Інвентум Україна" вірно визначено класифікацію товарів за кодом УКТ ЗЕД, а саме товар - модульні блоки із керамічного волокна - відноситься до коду УКТ ЗЕД , то висновки, викладені в акті перевірки щодо заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суму ввізного мита, є помилковими.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм чинного законодавства, тому за наведених обставин і правових норм вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області 1762,00 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" (, вул. Машинобудівників, 1, м. Суми, 40020) до Головного управління ДФС у Сумській області (, вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 12 грудня 2018 року № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 14013 грн. 35 коп., № про збільшення грошового зобов'язання за платежем - мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання, - у загальному розмірі 70066,68 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвентум Україна" 1762,00 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах

Повне рішення складене 18 березня 2019 року.