Справа № 825/1427/16
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року Чернігів Справа № 825/1427/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

представника позивача Репеха О.О.,

представника відповідача Громов Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" про визнання недійсними установчих документів і припинення юридичної особи,

У С Т А Н О В И В:

Чернігівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області звернулась до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс", в якому просить суд визнати установчі документи ТОВ "Шанс" недійсними з моменту перереєстрації в травні 2016 р. та припинити юридичну особу ТОВ "Шанс".

Свої вимоги обгрунтовує тим, що невстановлені особи внесли в документи, які подали для проведення перереєстрації ТОВ «Шанс», завідомо неправдиві відомості про службових осіб, засновників та вид діяльності ТОВ «Шанс» з метою отримання податкової вигоди. ТОВ «Шанс» фактично не знаходиться за місцем своєї реєстрації, не здійснює діяльності, а також наявні ознаки фіктивності, визначені Господарським кодексом України.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.08.2016 визнано установчі документи ТОВ "Шанс" недійсними з моменту перереєстрації в травні 2016 р. та припинено юридичну особу ТОВ "Шанс".

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду 13.12.2016 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року скасовано, та прийнято нову постанову, якою у задоволені позовних вимог Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС Чернігівської області відмовлено в повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 12.12.2018 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.08.2016 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що позов не містить належних обґрунтувань та доказів наявності у відповідача будь-якої з ознак фіктивності, передбачених ст.55-1 ГК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шанс» є сільськогосподарським товаровиробником, який перебуває на спеціальному режимі оподаткування ПДВ, зареєстроване як юридична особа з 07.03.2001, про що в ЄДР вчинено запис від 02.12.2005 та перебуває на обліку, як платник податків, в Чернігівській ОДПІ з 12.04.2010.

Як зазначає позивач, в червні 2016 року, за результатами відпрацювання ТОВ «Шанс», встановлені обставини, які свідчать про перереєстрацію товариства на підставну особу, що не має наміру провадити реальну фінансово-господарську діяльність та з метою прикриття незаконної господарської діяльності і ухилення від сплати податків, що підтверджується наступним: з 01.01.2016 по травень 2016 року ТОВ «Шанс» звітує про відсутність діяльності, декларації з травня 2016 року не подані; співробітниками Оперативного управління ГУ ДФС у Чернігівській області здійснено виїзд за адресою реєстрації ТОВ «Шанс», Чернігівська область, Чернігівський район, с. Мохнатин, вул. Перемоги, 19 та встановлено, що зазначене Товариство за податковою адресою не знаходиться, службові особи та працівники даного підприємства за зазначеною адресою не знаходяться, поштові повідомлення не отримують; будь-які ознаки, як то вивіски, таблички, графік роботи, тощо, які б вказували на перебування за вказаною адресою ТОВ «Шанс» відсутні.

Разом з тим, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.07.2016 значиться юридична адреса відповідача, саме: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Мохнатин, вул. Перемоги, 19.

Також, відповідно до листа Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 19.07.2016 №4875/39/124/01-2106 встановлено факт здійснення супроводження кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0006462 від 08.07.2016 відносно директора ТОВ «Шанс» ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення згідно ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України «підробка документів».

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України закріплено обов'язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України.

Так, у пп. 20.1.37 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) закріплено право органів державної податкової служби звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Відповідно до положень п. 67.2. ст. 67 ПК України, органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Згідно з п. 11.10 Порядку обліку платників податків, зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011р. № 1588, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 № 1562/20300, якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом та у разі: неподання протягом одного року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів податкової звітності; якщо установчі документи суперечать чинному законодавству; провадження діяльності, яка суперечить установчим документам та законодавству; наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням; наявності в органу державної податкової служби передбачених законами України інших підстав для постановлення судового рішення щодо припинення (ліквідації) чи скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання, то керівник органу державної податкової служби приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, відміни державної реєстрації припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

При цьому, статтею 55-1 Господарського кодексу України, визначено ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними: підприємство зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; незареєстровано у державних органах, якщо обов'язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Частиною 1 ст. 57 ГК України встановлено, що суб'єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового, реорганізації (злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення) діючого (діючих) суб'єкта господарювання з додержанням вимог законодавства.

Відповідно до договору купівлі-продажу (відступлення) частки у Статутному капіталі Товариства №1 від 24.05.2016 ОСОБА_3 була придбана частка учасника у Статутному капіталі Товариства у розмірі 40000 грн., що становить 100% Статутного капіталу Товариства.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства від 24.05.2016 № 18/05 ОСОБА_3 прийнято до складу Учасників, а ОСОБА_4 був виведений зі складу Учасників Товариства. Відповідно до наказу від 25.05.2016 № 5 ОСОБА_3 приступив до виконання обов'язків директора Товариства.

Відповідно до договору купівлі-продажу (відступлення) частки у Статутному капіталі Товариства від 16.10.2018 ОСОБА_5 продана ОСОБА_6 частка учасника у Статутному капіталі Товариства у розмірі 40 000 грн., що становить 100% Статутного капіталу Товариства.

Рішенням Учасника Товариства від 19.10.2018 № 2 ОСОБА_3 звільнений з посади директора Товариства.

Слід зазначити, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.07.2016 у справі №825/1144/16 встановлено протиправність дій позивача щодо розірвання договору про визнання електронних документів на підставі довідки про відсутність за місцезнаходження.

У зв'язку з розірванням договору, Товариство не мало можливості подавати податкову звітність.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів непричетності ОСОБА_3 до діяльності Товариства.

Щодо тверджень позивача, що ТОВ "Шанс" не має наміру проводити реальну фінансово-господарську діяльність, то вони є необгрунтованими, оскільки у матеріалах справи наявні документи (договір поставки від 20.10.2018 № 20/10-12НС, виписка АТ «ОТП БАНК», платіжне доручення від 10.06.2016 №2, платіжне доручення від 13.06.2016 про сплату податку на додану вартість) які підтверджують здійснення господарської діяльності відповідачем.

Щодо наявності кримінального провадження № 0006462 (ч.3 ст.358 КК України) слід зазначити, що досудове розслідуванім у даному кримінальному провадженні триває понад 2,5 роки.

Факт розслідування вказаного кримінального провадження, не доводить вини ОСОБА_3 і не спростовує його причетність до фінансово- господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені у справі обставини та наявні у ній матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 квітня 2019 року.

Суддя О.В. Заяць