Справа № 759/15194/17
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 травня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту не зазначена) у справі за позовом ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні і виплаті щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, що передбачений ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язання здійснити нарахування та виплату допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент нарахування щорічної допомоги на оздоровлення.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 07 травня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 щорічної допомоги на оздоровлення за 2017 рік у розмірі меншому ніж 3 мінімальних заробітних плат відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації вжити дії щодо перерахунку та виплати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щорічної допомоги на оздоровлення за 2017 рік у розмірі 3 мінімальних заробітних плат відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції у повному обсязі та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що станом на момент виникнення спірних правовідносин (2017 рік), ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796) взагалі не передбачає розмірів допомоги на оздоровлення.

Вказана норма регламентує, що компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зважає на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має посвідчення громадянки, яка евакуйована з зони відчуження у 1986 р. Серії НОМЕР_1 категорії 2 (а. с. 4).

21.09.2017 р. позивач звернулася до відповідача з заявою про нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону № 796, в розмірі трьох мінімальних заробітних плат (а. с. 7).

Листом від 03.10.2017 р. № 13960/35-01/15 відповідач повідомив про відсутність законодавчих підстав для здійснення перерахунку одноразової допомоги, яка була виплачена позивачу у розмірі 75, 00 грн. (а. с. 5 - 6).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів встановила таке.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 48 Закону № 796 у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, кожній дитині, яка втратила одного з батьків внаслідок Чорнобильської катастрофи, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році.

Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції застосував вказану норму, в редакції, якої у 2017 році не існувало.

Зокрема, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 р. № 76-VIII були внесені зміни, в тому числі, до ст. 48 Закону № 796, та вказану статтю викладено у такій редакції: «Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.».

Прикінцевими положеннями вказаного Закону передбачено, що він у зазначеній частині набирає чинності з 01.01.2015 р.

Таким чином, починаючи з 01.01.2015 р. ст. 48 Закону № 796 не містить положень щодо виплати щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення евакуйованим із зони відчуження у 1986 році у будь-яких розмірах.

В подальшому, Законом України «Про внесення зміни до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.2017 р. № 2082-VIII положення статті 48 було доповнено категорією осіб, до яких відноситься позивач: евакуйовані із зони відчуження у 1986 році.

Натомість, положення щодо визначення порядку та розмірів допомоги Кабінетом Міністрів України залишилися незмінними.

При цьому, розмір виплат щорічної допомоги на оздоровлення передбачено постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005 р. № 562.

Частиною першою вказаної постанови установлено, що розмір щорічної допомоги на оздоровлення евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, становить 75 гривень.

Зважаючи на викладене, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є помилковим, а доводи апеляційної скарги такими, що спростовують позицію суду першої інстанції та приймаються колегією суддів в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат вирішенню не підлягає.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 травня 2018 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 04.04.2019 року)